229 



irKldrij»; — ers. af "iivadu^ vadii. 



'•'irKlja \) hfdh sv. vb. intr. 1 Trafva, om häst. 



liif Iqv n. I sing. kollektivt, t. ex. h pa hprt ta hvi mf hisa 



tidn. 

 löf + kassara (?) fi. Uvhåsar m. Löfskära. 

 liitVifvare Uvrlvar m. Höststorm. Jfr isrifvare. 

 Hifsal Uvsql pl. -ar m. [Sälls.]. 

 liifsko/»' Uvskog pl. -ar m. 

 liifträ Uvtrli pl. -träder n, 

 löfvas Uvas sv. vb. dep. 1. 



■-'■'lö^d 2) W«^f? pl. -ar f. Lögn. — ha a alt bara iMadar o roniir. 

 *lögrtare Uiudar m. Lögnare. 

 löpi — ers. af *lög:(l, *hija. 

 l(ija hj}pjii f. — Syn. bläfeua. 

 löjlig- — ers. af *spektaklig-. 

 liijtnaiit U}ptnunt pl. -ar m. 

 liik Uk, best. hpth, pl. lekar m. [Jfr Np. ^f>Ä; m.|. 

 '•"löin ^) ?iy)/)m n. Halffån. 

 *Iöiii[m]ug" ^) Uffmu adj. Enfaldig, fånig. 

 lömsk ?rjw?sÄ: adj. 

 lön Un ut. pl., f. 

 löna Un sv. vb. tr. 1. — ha Unar mt sa ti tala man- om 



hate mp, noiv a ha so}ps anta som ja sa>j. 

 lilndoiu blott i uttr. i-löndoni, qv. v. 

 *lönli^' Umh adj. Lönande. — h'a int Unht. 

 lönn Un pl. -ar f. 

 lönn-*gåt U^got n. I väggen inlagd dörrkarm. 



1) Px., Bärgö. Jfr uoten till *loda. 2) fsv. lijghj) f. < Hiughp 

 (Orrasö llM Gsv. Ru. liihcj f.); Mx. Ugd f., GK. Uwfl könl. 3) 

 isl. loyma f. 'mala viri appellatio'. Eg. bet. framgår af no. loma 

 f. 'vfeldig, truende figur' 1. snarare af de östb. orden: Px. Pö. Mx. 

 Um n., Umot adj. 'fån, fånig'; jfr Kim. U}fma v. dröja', linpmot 

 adj. 'drölig'. 



