263 



obetydlig — ers. af "^liteutakti*;-. ■ miiulreakti^, -• luälig. 

 ol)[J|udfu obiidb adj. — van ska Jia obiuh s^ta'^ po tros- 



oblat uhlqt pl. -ar m. 



oborstad dhaita 1. ohösta adj. 



obruten obriiti adj. 



I observera] *obsarvera upsalvér^) sv. vb. intr. o. tr. 1. 



obunden åhunch adj. 



obytt öbi/t p. p. & adj. 



^obaklig 2) ohoJili adj. Åbäklig; otymplig; oformlig. — so 



obokht stor! — Jia a so obokli, häda rasdn. — ja a 



so obokh(t) t?'h(ipt idq. 

 obänd[ig'] *-ug: obhndu adj. 1) Oregerlig. 2) Svår att bruka, 



om jord. — häda statnu okati a so obandu. 

 ocli o konj. & adv. 1) Et. 2) Ock, äfven. 3) Tillägges ofta 



betydelselöst efter frågor 3); t. ex. a ha sant o K — ha 



du vin i stan ida o? 

 odjur Q)//r 1. ojihr n. 

 odon — ers. af "^olonbär. 

 oduglig — ers. af *ruckug. 

 odygd odfpcfd pl. -ar f. 

 odygdas ödipgdas sv. vb. dep. 1. — trp^ska'nt odip^das söte, 



to kombar b^imvt o ta^(la. 

 od\gd[igJ ''^-ug ödipqdu adj. 

 odödlig ödqdli adj. 

 oens(e) åhns 1. -i oböjl. adj, 

 off[i]cer ufstr pl. -ar m. 

 ofantligt öfäntkt adv. [Täml. sälls.]. Såsom förstärknings- 



adverb använder målet dessutom åtm. följande: farligt, 



1) Närliknande 1. lika i öfr. Öb., Uppl., EF. o. Nyl. ^) Öb. 

 allm. Jfr hsv. åbäk-UfJ. ^) Sammalunda i hela Öb. f. ö,, i EF. o. 

 Nvl. 



