335 



skepa I sig] fép^sa sv. vb. rflx. 1 Göra sig till, krama sig. — 



clu^ska tnt fep da sode, ast s/r u ot da halkar, hatar 



kära ska ha va ot anar. 

 skep]) stsap n. — stff^^pap [o: stqr s.] ha sigla oktU Ordst. 



— Jfr [smack] *smacka. 

 skeppare sUåpar m. 

 skeppsvrak sfsapsbråk n. 

 skeppuud /åpimd n. 



skick sisik ut. pl., 11. — Ji'a so goiui sisik i haté fokfjt. 

 skicka sfstk sv. vb. tr. 1. 

 skickning sisikmgg pl. -ar f. Sändning. 

 skicklig- /ikh adj. [Sälls.J. 

 skida sisidii f. 1. sistda f. & m. Knif- 1. ärtskida. — Syn, 



*sked II. 

 *skidbord ^) sUtbol n. Lösreling pä båt. 

 *skidbörd[e] sUihhl n. =: föreg. Gr. § 46. 

 *skider 2) sUidar n. Snö- 1. takskid(a). — ga 1. ran po sUulra 



Löpa pä skidor. 

 skidstake sUidståka m. Skidstaf. 

 skifta sUift 1. fift sv. vb. tr. o. intr. 1 (i alla bet.). 

 skifte sisift 1. fift n. 



*skiftig sUifti 1. fifti adj. Brokig, skiftande. 

 skifva s. sUivu f. — Syn. *flank. 



*skifva ^) v. sUiv sv. vb. tr. 1 Klyfva, hugga. — sUw sponar 

 Löshugga spåner. — sisw up van Hugga 

 ved. 

 sUivavan 1. -ven m. def. L^pphuggen ved. 



^) Vb., Åm., Sdm. — VNyl. *skifbord idm. är väl ombild- 

 ning af äldre *skidhord, jfr isl. sMÖ n. '(klufvet) trästycke, 2) NVa. 

 Är väl eg. plur. af ett neutralt *skid = isl. skid n., närmast ss. 

 kollektiv, slntl. i sing. användning. ^) isl. sMfa vb. — Vö., Vb., 

 Götald (Rz 588 a). 



