246 



*ma(la 1. *mo(l(la ^) möda sv. vi), intr. 1 Vandra i djup snö 



1. gytja 1. a. d. 

 *ma(lug'2) 1. *ino(l<Iu^- mödu adj. Smolkig, grynig. — häda 



smfyrt- a so modut. 

 iiiafä förek. i iittr. po möfo. Gr. § 11, 2. 

 niåg: möfj pl. -ar m. 

 maka möka sv. vb. tr. 1. — vi fi häda vintati håra moka 



snön unda fipn d^ra, 

 inakare makar m. Stor slägga. 



mål mål n. (i alla det hsv. ordets bet. — sälls. dock = än- 

 damål). — hq^clii int ynal i mun mp, frolhftu! 

 mala wa? pret. o. sup. måla vb. tr. — 7ml int fqm^po vacUi, 



ha kombar ful obudi Ordspr. 

 målare möUir m. 



*målarska mqla^ku 1. mölasku f. Målarehustru. 

 målborste målbåila 1. -bösta m. Målarepensel. 

 målföre — ers. af ljud. 

 "^målig- ^) möU adj. Liten, obetydlig. — asj va ha mf na ti 



tala om, ha, a so smot o moli. 

 målning* måltii^g pl. -ar t 1) Färg. 2) Tafla, bild. 

 måltidstimme — ers. af *ätande-tid. 

 man s. mön ut. pl.. m. — Jfr prutmån. 

 man a. mön adj. — ha a so mon om hasta sm. so di vajlq 



fiRT hqvra ti jita. 

 manad mo^ia *) pl. mönar m. 

 manadsreuing- — ers. af *ruekuga-veckan. 

 måndag" möndä 1. mönda pl. mondågar m. — mondast 1. ^jmon- 



dast adv. I måndags. 



1) Fby, Po., Ksl. — No. modda 'rota i hö 1. dyl.' (?). 2) öb.; 

 isl. moöugr. ^) Af fn. mole m. 'smula' n.; Sörb. mtde m. SM-e mole 



n. ÖNyl. mölas v. 'söndersmula sig'. *) Dial.-formen kunde lika 

 väl representera *mäne^ ty äfven i fsv. har mani m. bet. af 'må- 

 nad' (Sdvv.). 



