340 



skoglig] *-ug skogu adj. 



skogs-''''bässe *) skos- 1. skuksbas. pl. -ar m. Fästing, ixodes. 



sko^s-*dniit sknksdimt pl. -ar m. Skogsbacke. Ö 



skogsfågel skiiks- 1. skösfögal pl. -fåglar m. 



skogs-*lid skukslid [& -A?-] pl. -ar f. 1) Skogsbacke. 2) Skogs- 

 bryn. 



skogsmark skäksmark pl. -ar f. 



skogsrädareu skuks- 1. skosrodari m. def., ut. pl. Skogstroll. 



skogsväg skuksvkg, def. -"yfty*, pl. -vägar m. 



skogsäng skuks- 1. -skosagg pl. -kggar f. 



skohasa skQ(iv)håsu f. Gammal utsliten sko. 



skoja sÄ;d_»0 sv. vb. intr. 1. 



skojare sköjpjar m. Syn. ^hallick, karniiffel ty., rackare. 



skojvärk skö^jpjvcerk ut. pl., n. Fusk. — ha va bara sko^fjvcerk 

 ma (I. i) t^mdi stola. 



skola s. skola 1. s/fo^it f. — häda hl po}fisi gar i skohi 

 rai). 



skola v. I skål sv. vb. tr. 1 Upplära i skola. — a du skola 

 du o vatt int va fogla hattar. 



[skola v. II] skall ska 2) pres., sku pret. hjvb. 



skolbarn skolbon n. 



skolflicka skålfllku f. 



*skolgängen ^) skölgamlh adj. Som gått i skola. — vi gam- 

 bal a mt na skolgamUi — som a x>a sa^-j — vi, mf. 



skolhus sköVms n. 



skolka skålk 1. skulh sv. vb. tr. o. intr. 1. — skalk int bmi. 

 häda dan sodenan! 



skolmästare skolmastar m. 



^) Fbj, Nyland. ^) Redan i isl. o. fno. saknas stundom det 

 utljudande 1: Nn AlslGr. "* § 237 anm. '^) Ordet brukas allm, i 

 Fld. 



