o44 



skratta skrat sv. vb. intr. 1. — ha va skrata /ia.tls. Nog 



var det sä! (iron.). — skratar bas._,^om skrata^,sist Ordspr. 



— Syn. *hickra, *hockra, *mäckra. Jfr le. 

 skred skrid n. ingår i sms. silt'[ ver] skred, 

 skrefva skrivu f. 

 *skricka ^) skrik sv. vb. intr. 1 Åka skridsko. — ja kan skrik 



i art bas jcenfron ti m/karhi, ha ja vil. 

 *skrick-is skrikls ut. pl., m. Skridskois. 

 *skrick-sko ^) skrikskbiv pl. -ar m. Skridsko. 

 skrida skrid pret. skråid sup. skridi vb. intr. — ha skridar 



fram j]fSom masisi. 

 skrifbok skrivbok pl. -békar f. 

 skrift skrift pl. -ar f. — du gqr^ti halviti(s) om du int tro- 



ivar a som stqr i skrifta, f}fj ha a gms ol. 

 skrifta skrift sv. vb. tr. o. intr. 1. — Ex. under munk. 

 skriftskola skriftskola ut. pl., f. Undervisning i den kristna 



lärans hufvudstycken, lämnad en som beredes till sin 



första nattvardsgång. — ]a cUi i skriftskola i fjol. 

 skrifva skriv pret. skråiv sup. skrivi vb. tr. o. intr. — skrw 



tipkalt braiv ot ma, h0^(lu! 

 skrifvare skrivar m. 

 skrik skrik ut. pl., n. — Syn. *skväk. 

 skrika v. skrik pret. skråik sup. skriisi vb. intr. — Jfr '''galma, 



*hixta, hoilikata fi., *hojla, hojta, *liärja, ^höska, skrala, 



*skväka, *[v]röfla. 

 skrika s. skriku t 

 skrin skrin n. — Jfr *vacke. 

 skrikig — ers. af *pitng. Jfr gråtmild, 

 skriklials — ers. af larmskäp, larmtrumma, "^skväkbälg(e). 



^) Öb.; i allra, i Sverige i bet. 'glida' Rz 598 a. fn. *skriÖka 

 afl. från st. vb. skriöa. 2) Öb., Hvbfj., Dl., Sk. Hit äfven Vätö 

 *khkskor pl. *[s]krickskor. 



