348 



*rallkäriii^-, sladdra s., slamra s., slappertacka, ^slapp- 



ra s. 

 skräl'I|i^| Mv^f<krdvlH adj. — Syn. -'habblug, 'happlug, *pjall- 



ru^, sladdri^-, 'slamru^. 

 skräld skralt adj. Spräkt; t. ex. lampki/pu a skralt. 

 skrälla skrål sv. vb. 1 : 1) intr. = hsv. 2) tr. Slå sönder. 



— skral iut glast sondar! 

 skrämma skräm sv. vb. tr. 2. — Syn. *fasa, *rädda II. 

 skräuka skrågk sv. vb. tr. 2. — skragk sop 1. sojis tandra. 

 skräp skrtip ut. pl., n. — Syn. =''klatter, '''klotter, ^knäpper, 



'^rask s. I, 'rask, *skrapel, *skrapplor, *urväljor. 

 skräpa skrap sv. vb. intr. 1. — va a ha som skrapar tj finan 



i vaijt? 

 skräp [ig;] *-ug skrapu adj. — Syn. *råskii;[^. 

 skräppor skräpur pl. t. 

 *skröm[m]a O skréipm sv. vb. intr. o. imp. 1 Knarra ss. t. ex. 



skare. — snön skrhnfmar muh fotra. — Gr. § 52. 

 *skröpplug 2) skrffphi adj. Skroflig. — tala a skrxfplu. 

 skubba [sig] skub^sa sv. vb. rflx. 1. — Jfr ^gnissa, ^gmiggla, 



*skufva [sig]. 

 skuffa skuf sv. vb. tr. 1. — sktifis pret. o. sup. -ist Skuffa 



hvarandra. — poxpka skufis tcert di fajjlar bo tv(). — 



Syn. *stufva. 

 skufva skmtv sv. vb. tr. 1 Skubba, skrubba. — ra?:pi skmua 



sistm frön hända. 

 [skugga] *skugge3) sku^a ut. pl., m. 

 skuld skiijjl pl. -ar f. 



1) Aflj. till fspr. *skrimm, i No. 'tala hårdi', no. skrumla 

 'larma'. ^) Omlj. till *skropplog idm., hkt ord an v. i ÖNyl. o. 

 hvmcd jfr no. skroppeu 'indsvnnden' [eg. p. p. till fn. *skreppa, 



se n. till *sh'op2)a] hsv. skrumpen. Nagu = P.-P. ^) isl. skiigge 



fsv, skuggi m. Ordet är msk. äfven i andra östsv. mål. 



