354 



« 



'^skänka ') v. skögk sv. vb. intr. 1 Hoppa pä ett ben. 



skåp skop pl. = sg., n. 1. -ar m. 



skära s. skum f. 



'^skara 2) v. sköra sv. vb. tr. 1. intr. 1 Skära, vanpryda med 



skaror. — sköra int sond&r bob! 

 Iskäfvor] *skäf^) sisåv ut. pl., n. coll. — Syn. *skäl. 

 skägg siså(/ n. 

 *skägga *) I sisåg sv. vb. intr. 1 Springa, ila. ~ ha stsaga 1. 



lia stsaga ov U skop. 

 *.skägga ^) II stsåg sv. vb. imp. 1 : 1) Stöta emot [hvarandra] 

 SS. t. ex. tvä hvarandra mötande båtar 1. kärror. — ha 

 stsaga i so ja val rada. 2) Taga skada, fallera. — noiv 

 cUtk a, fiir mt stsaga ha po humqr); fm' a int. 

 skägg[ig] *-iig sisågu adj. — Jfr hirfvig. 

 skäl I (väg-, väf-) — ers. af *skel. 

 *skäl •*) II sisal n. coll. Skäfvor. — hcimp- 1. Unstsal. 

 skälfva v. sisålv sv. vb. intr. 1. 

 skälfva s. stsålvu ut. pl., f. Frossa. 

 skälig ingår i sms. oskälig, qv. v. 

 skäligt sUåli adv. — Syn. *skönigt. 

 skälla s. sisalu f. ~ Syn. piiigla s. 



skälla v. siséJ sv. vb. intr. o. tr. 2. — him sfåajjlar po bra 

 foAk o Ordspr. — sisat kan tu fast du hqjrukutpo fetra 

 Ordst. — sisal po ba du int bijis tis. 

 skäll-*kudda sisalkudn f. Skällko. 

 skällsord sisålsdl n. 



1) Vö. Jfr Rz 5S6 h o. 587 a. '^) isl. skora v.; Vb., Mp., 

 Sm., Bl. (Rz 592 a), VNyl. ^) Öb., Vb., Uppl. *) Uppg. från 

 Pörtom o. VNyl. < *skéfga jfr Nyl. Et. *skjoa p. 34. 5) Kändt 

 från Na., Fby o. Njl. i bet. 1. Ko. /åga gå på sned' tyder på 



*skäfga jfr hsv. skef (isl. skeifr) o. Ped.-Pu. *skäfva v. 'skefva'. 



") Jfr *skälor Px Vö. pl. 'slösäd', Nyl. *skiljor pl. 'agnar m. m. 

 d. affair. 



