291 



päll pi'U n. 



])ällliallai'e pédhäljlm- m. Ungersvenner som vid bröllopet upp- 

 bära brudpällen under vigseln. 



])äls ptds pl. pälsar 1. pälsar m. — Gr. § 100, 1 anm. 3. 



päntätä fl. 2Jänt sv. vb. tr. 1 [i sa mat] Äta glupskt. 



'^päppclsticka påpal§t}ku ut. pl., f. m. Skvalleraktig person. 



*päppla 1) péipa^i 1. pipal sv. vb. intr. 1 Skräfla. 



*päpplor 2) påpliir pl. t. Färträck. 



*päras ingår i sms. ill-'^päras, qv. v. 



Sparka ^) pérh sv. vb. tr. 1 Rifva, sönderslita. 



pärla s. pfilu f. — kast int palur f}p svma Ordspr. — Syn. 

 *kala. 



*pärla v. 2^U sv. vb. intr. 1 Cacare. 



*pärl(?)-hyfvel pålluaml pl. -kavlar m. Hj^vel hvarmed trä 

 krusas. 



pärm pérm pl. -ar m. 



[päron] *pära*) pmii 1. péru f. Potatis. — ti hq^,so bra a 

 sarl pmrur i stan. 



päro[ii]-kål pérukal pl. -kölar m. Potatisstjälk. — häda Imu 

 hrmtar ov al pcenikola * lanät. 



päro[n]laii(l pcérulånd n. Potatisland. 



päro[u]-limpa péndlmpii f. Potatisbröd. 



päro[ii]-iiäsa pérunasa ut. pl., f. Trubbnäsa. 



päro[u]-*picka péruplku f. I form af en bordsknif täljd trä- 

 pinne, hvarmed potatisen upptages ur grytan och från 

 tallriken samt ätes. 



1) Öb., Nyl.; nlty. pepeln idm. 2) öb. pl. t. & m. sg. 

 (pcépal SVa); Py. *papplor pl. idm.; Sibbå piplu f. 'liten smula 

 (t. ex. smör)'. ^) Svea- o. Götaland enl. Rz 498 b. *) fsv. para 

 Sörb. *pära f. 'päron'. Förek. i bet. 'potät' i Öb., EP. o. Nyl.*) 

 samt är mycket brukligt i Sverige (Rz 518 a). 



*) ej i Estl. o. Ru., hvilka upptagit ty. [kat-]toff'el. 



