312 



i*a;i-injöl röymihl ]. -mjhl ut. p]., n. 



ra^aker rdr/okar pl. -okrar m. 



rä^e röya ut. pl., m. 



raka rök sv. vb. tr. 1. — nQ(u:) rokajn fokfjt po va^ji so 



m hitar. 

 *råkött rötsfpt ut. pl., n. Rått, okokadt kött. 

 *rälla röl sv. vb. intr. 1 Skvallra. 

 *rållbytta råmptu t Skvallerl)ytta, okv. 

 *i'ålloi'') rålur pl. t. Skvaller. 

 *räm rom ut. pl., n. Ramande. = rårnas n. (som äfveu bet. 



gråt, skrik). 

 rama rom sv. vb. intr. 1: 1) Böla. 2) Gråta, skrika 2). — 



ha va so kalt^^o aljln fr^ws i spisa o stor kära rama 



i asa. — Syn. *bälja, böla, knorra, 

 ramjölk romihlk 1. -m/i^Åk 1. -mj- ut. pl., f. 

 *rämsa3) rums sv. vb. intr. 1 Slarfva. 

 *råmskrik rgmskrik ut. pl., n. Gallskrik. 

 *råmskrika römskrlk pret. -skr hk sup. -skrlisi vb. intr. Gall- 



skrika. 

 *rämug 7vmii adj. Gråtmild, om barn. 

 räna I rön sv. vb. tr. 1. [Sälls.]. 

 *råiia *) II rön sv. vb. intr. 1 Taga fukt åt sig, svegna, varda 



rå och vät. — htiifP ronar po ancUa, to ha a so rat- 



nut. 

 rånare rönar m. [Sälls.]. 

 *räue ^) r67ia m. Fargalt. 



^) fi. roUi idm. är lånadt från skand., jfr no. roUa v, 'snakke' 



<C *röjj-la jfr got. raj>jan rödjan: *rad-la (jfr got. raj>jan) åter 



i *rallor 1. -er idm. i öfr. Öb. och Rz 522 b, jfr *raUa. '^) Samma 

 bet. i Vö., Nyl. o. Västrald (Rz 548 b). 3) Vö. likaså, jfr *ramsa. 

 *) Öb., Vb., Nyl., Norge. ^) isl. fsv. nine m. Nyl., Estl., nog allm. 

 i Sverige (Rz 548 b). 



