313 



*ränor ') runur pl. t. Skvaller, förtal. 



*räsk 2) rö-sk ut. pl., ii. Affall, skräp. 



*räska3) rösk sv. vb. tr. o. intr. 1 Ostäda; skräpa. — sko, 



hu^iju mp ha roska ner alsfans. 

 *råskug *) roskii adj. Skräpig ; ostadig. 

 *räsk-vetl ^) röskva(d) 1. -vé(d) (def. -v&n 1. -vhi) ut. pl., m. 



Sämre ved, ss. ris, späner m. m. — for frmsar ja fmi 



ja hrandajfoskvan Ordst. 

 *råte •*) röta ut. pl., m. Röta. 

 rätta röiu f. 

 råttbo röthow u. 



ratt skuren rötskun adj. Anfrätt af rättor. 

 ra-ägg — ers. af *ro II. 

 räcka råk sv. vb. tr., intr. & imp. 2. — Jfr *iiäkas 1. *iiockas 



(i bet. nä), "^noga (i bet. r. till). 

 *räckling "') réJih^g pl. -ar m. Räcknagel. 

 rädd råd 1. råda adj. Gr. § 237. — aljle^r a ja rad hade 1. 



nan. [Samma konstr. i Värmlands Älfdal, jfr ISTn Fryksd.- 



Ordb. 142 a]. — Syn. bange, liaj. 

 rädda v. I råd sv. tr. 1 = hsv. 

 *rädda^) v. II råd sv. vb. tr. 1 Skrämma. 

 *rädda9) s. rådu f. Anstalt hvarigenom fåglar och fyrfota 



djur bortskrämmas från åkrar o. s. v. 



^) Sörb. röner. Jfr no runa röna 'mumla, hviska' mea 

 urspr. 'syssla med hemliga konster', VUna (u') 'snakke, ramse, for- 

 tffille meget'. Ordet hör altså till fn. rånar f. pl., run f. förtro- 

 lig väninna', rime m. 'förtrogen vän' got. rima f. 'hemlighet'. Kl. * 

 raunen jfr gr. iqsvväoo 'efterforska'. -) Öb., Hvbfj., Aid, EF., 

 Nyl., Vb., Jtl. (Rz 525 a). No. rusk n., aflj. till rask n. idm. 

 Lll Ordl. upptager rosk, med tillägget ff. (= finnl. förf.). Jag 

 skrifver råsk, jfr åska 3) Nyl. *) Nyl. ^) Pyttis. 6) GK., NK., 

 Kr., Esse, T. ') Öb. **) isl. hr(éöa; fsv. rCedha; *rädda öb., 

 Norrl., Dl., Sm. (Rz 550 a), Estl. '•*) Öb., Nyl. — No. rrfda f. 



