318 



röra v. rhr sv. vb. tr. o. intr. 2. — hu rér o 7m fhr säges om 



en skvalleraktig person. — Syn. *rådda v. Se *buffla, 



*rucka. Jfr *tvara (omröra). 

 röra s. roru iit. pl., f. — alt ohland i am roru. — Syn. 



*rä(l(la s., *kolla s., *kyltra s. 

 rörelse rérals ut. pl., f. 

 rörvippa rwfrvlpiir pl. t. Blomvippor på vass. spritade anv. 



till fyllning i sängkläder. 

 rörvippsdyna ré}frvt£sd[/nu f. Bolster af föreg. 

 *rösa ^) nkusu f. Röse. 



rös[e] rmps n. — Syn. *rammel, *rummel, *rö.sa. 

 röst VQst pl. -ar f. Stämma. — Ers. vanl. af ljud. 

 roste vQst n. 

 röst-[moder] *-modra ^) réstmödru f. Öfversta stocken under 



takröstet d. v. s. i själfva husväggen. 

 röta s. I — ers. af *räte. 

 *röta 3) s. II njiptu f. Stängsel i vattendrag afsedt för hamp- 



1. lin-rötning. 

 röta v. I rhy;jt sv. vb. intr. 1. tr. 1 Taga 1. gifva röta. — I 



intr. bet. vanl. ruttna 1. *räna. 

 *röta '') v. II rémt sv. vb. intr. 1 Rama. — Jcudima r^iutar 



i fmusi, ja tra^g shl dom. 

 rötmånad rétmona 1. rétmm m. (def.,) ut. pl. 



1) Dl., Nk. (Rz 554 a); No. r0ys f , fn. Iir0yse n. = hr0y- 

 sar f. pl. 2) -piyj^ jjyi_^ Norge. 3) Fby, Nyl. *) isl. routa fsv. 

 röta v.; kvarlefver i Öb., Nb., Vb., Hs., Mp., EP., Nyl., Estl., Gotl., 

 Vm., Nk. (Rz 535 a), Fryksd. Afljud till fn. kriöta hsv. J-yta. 



