321 



saiinui', -a sdma oböjl. adj. \' pron. — tiih serna tis. Likct- 



dant, dylikt. 

 sammet sdnnt 1. sämat ut. pl.. m. — Ers. vanl. af silk«'. 

 *sams s. sdm.^ pl. -ar m. Falshyfvel. 

 sams p. sams adv. & oböjl. adj. - ti a sams i da ntar. — 



l{omhajti> sams o? 

 samvete sdmvaf 1. så/rvat ut. pl.. n. — ha a sa^l^^amvah 



sat ot fan vand, so m.t har a na tukt mp mear. 

 sand sänd 1. sdnd (def. sdij 1. san) ut. pl.. m. 

 sanda sdnd sv. vb. tr. 1. 

 sandbacke sdmbdka m. 



sand-*^väf sdngrkv 1. sd^grkv pl. -ar f. Sandgrop, sandtag. 

 sand[ig;] '^-vl^ sdndu adj. 

 sandkorn sdgkmi n. 

 sandlass sdnlds n. 

 sandmark såmdrk ut. pl., f. 

 sandås sdndos pl. -ar m. 

 sank s. förek. i uttr. t^sdgk, t. ex. hotn (Ut t sagk mtafyn 



Jialii. 

 sann sån adj. 1) = hsv. 2) Sannfärdig. — notv a ha san, 



ast jmwar a, ska du trow. 

 sanna sdn 1. sdna sv. vb. intr. o. tr. 1. — såna ola mm! — 



ha sana^sa Det besannades. 

 ■-•'sann-diMhnmad ^) sdndrhma oböjl. adj. säges om en. hvars 



drömmar pläga gå i uppfyllelse. 

 sann-sa^a sånsh(ju 1. -skgu 1. -sågu f. — tnt tsandar ja na 



gqtur o talar tnt om a, f^r ha a S}pnd ti jmiv tukt, 



man vtl a hqjq/i sanse^gur om rodati^,so^ska a fo,'o 



hå a sant m& d^m. (Forsby, Gunnar). 

 sann-spådd sdnspod adj. 



^) No. sanndr0ymd. 



21 



