322 



^sappa suj) sv. vb. intr. 1:1) Suga. — h(2m sapar po tutrt 

 san. 2) Röka. — ha såpa so Jf^crfjit mr pipii. — ht 

 sapar håra upo du o n^^pkar. 



sa]»])i Ii. sdp ut. pl., m. Fiskblåsa. 



sarf sårv pl. -ar m. 



sarga sarg sv. vb. intr. 1 Skära med ohvass knif. 



satan satan ut. pl., m. — ha va in satan tt mamstsu 1. m 

 satans mamsUu (1. mamsk). — no du sota satan! 



savu ti. 4- kött sdvuiåipt ut. pl.. n. Rökt kött. 



sax saks pl. -ar f. 



scliarlakaii /dfakan ut. pl, u. 



scliarlakausklabl)eii förek. i uttr. Jqlakansklåhi kom xpvi a L 

 ha ft /q/akansklåhi Han insjuknade i scharlakansfeber. 



schas /ds interj. — fds kat! 



scliatull fatul 1. s/atul n. 



schas fås 1. /éas 1. sisåis ^) pl. -ar m. 



[se] *si 2) si pret. sög ]. so sup. slt 1. sid imperat. si 1. st 

 vb. tr. 0. intr. — st^so! — si rqmt Se spöken. — 5/ 

 tvo gaggur o cUréra aig^gaggu Ordspr. — „^a str, ja 

 si",^§a hlin to halt dansa Ordst. — si öm a Se efter 

 honom. — Jfr '^gassa, glo, '^glosa, *g-lug-ga, giutta,. 

 *kucka, skada, '"tira, *uggla v., *vägla. 



*se ^) p. sé, lockord till hundar och andra kreatur. Vanl. sa 

 så! 



sed séd pl. -ar m. [Sälls.]. — Ers. vanl. af ti. tapa 1. omskr^ 

 med '''pa. 



^) Med dift, äfvcii i Pyttis. Tyder på en biform *sches. [Åtiii. 

 i den yngre generationens språk börjar ä mångenstädes i svenska 

 Finnland vika för é ! sålunda mycket ofta lesa nesa (»: näsa) hreka 

 o. s. v.]. ^) AUm. på östsvenskt område o. trol. äfven i Sverige. 

 Rz 572 a. fsv. s7a isl. sid. Jfr Bråte ÄVmL:s Ijudl. p. 14. '^\ 

 Allm. i Finnland. 



