323 



s[e<l]aii sdn^) konj. o. adv. Gr. i^ 192 C 1 «. — ait f^,sl 



[1. f^.st\ o ana san Ordspr. 

 sedel skihl pl. sådilar m. 



se^" sår/ adj. Gr. § 36, 5. — häda brm a so sag o sMhdka. 

 segel sigal n. 1) = hsv. 2) Stålskifva mellan kvarnstenarne. 

 segelbåt sigalbot pl. -ar m. 

 segelsniire sigal^iih' n. Skot. 

 sei2;la sigal sv. vb. intr. 1. 

 seglare stglar m. 

 segna — ers. af *sättiia. 

 segsliten sagllUi adj. — ^nt dqr a an, hu a so sagÅhU huda 



Xlakta. 

 seipi Ii. såip pl. -ar m. Stäm. — shpstän kallas Bennäs 



skämtsamt. 

 *seka '^) Sbka 1. saka sv. vb. intr. 1 Dröja, söla. — ha sakar 



o shka^^o lägg otar, a vql^laid häda vantasi. 

 sek[re]ter[are] ^) sikter pl. obr., m. I titlar sikter 1. siktar. 

 sela I såla sv. vb. tr. 1. — sala gtw^', ja^ska rais mt * 



suk7ia. 

 *sela? ^) II sila sv. vb. intr. 1 Droppa, rinna långsamt. 

 sele siUa m. Gr. § 41, 3. 

 sel(e)-(lou såladon n. 

 sel(e)-(l\'na såladynu t 

 sel(e)-tamp '^) sålatåmp pl. -ar m. Selpinne. 

 seminarium siminqrii ut. pl., n. — di lf§^§a tt prasjisalar 



po simmarn. 

 semla simhlu f. 

 sen sam adj. 



1) Under samma form i NVa., Ko., Na., Gsv. I mlty. finnes 

 ett till forrtien härmed sammanfallande Sän 'alsbald'. ^) Öb., Br., 

 Fby, Ten.; mycket spridt i Sv.; Rz 560 b. ^) Sekter upptages ss. 

 hsv. i alla nvare svenska ordl. *) Öb. Jfr kske hsv. sUa. ^) Fby, 

 Nyl., Sm. 



