331 



sjöskudcUl .^/oskåda adj. 



sjöt]'akt snjtrakt pl. -e,r f. — ha valsar mxfUyf hr/ra jrrr t 



si.qtraktra. 

 sj("n"att«'u smvätn ut. pl., ii. 

 sjöviiul sifivm(cl) pl. -vindar m. 

 sjöväg' Siévhp m. def. (ut. pl.). — a komhar^tid cdi ba^t 



s/.0vaiji. 

 skabb skdh ut. pl.. m. 

 skabblift-j •^-ug- skäbti adj. 

 [skada s. | '-^'skade ^) skåda ut. pl., m. — ha^sku va skada 



om a^sku d0. 

 skada v. skåda sv. vb. tr. 1. 

 skadelysteu — ers. af ill-'''gör. 

 skadlig' skqdh adj. 



skaffa skaf sv. vb. tr. 1. — skaffa |uiidaii| — se ''torda. 

 skaft skaft n. — Jfr slag-'-''val. 

 skaffa skaft sv. vb. tr. 1. 

 skafta skaffa adj. 



skaftkäpp skaffjap pl. -ar m. Solfkäpp på väfstol. 

 skafva v. skdva sv. vb. tr. 1. 

 ■*skafva '^) s. skdvu f. Skafjärn. 

 ^skafve^) skava m. Eg. väl: en som skafvar. Ingår i sms. 



kiiarr- o. 'iiiarr-skafve. 

 skaka skaka sv. vb. tr. o. intr. 1. — Syn. =''kleiia, ='Tista. 



*rug'g'a. rysta. *tiiska. Jfr *säcka. 

 skakare *) skakar m. Kvarnleka. 

 skakel skåkiil ■') pl. skaklar m. 



1) msk. i flertalet östsv. mål; isl. skaöe fsv. skajii m. -) 

 isl. skafa f. fsv. skave m.; fmn. äfvcu i Hs. o, Gstr., 1". ö. dels 

 msk. dels ntr. (Rz 582 a). ^) Sörb. *) Likaså i Rommerigc i 

 Norge. •') Under samma form uppg. från Vö., Na., Fby o. Nyl.; 

 i södra Östb. skldml m. [tilljiimniDg!] isl. skokoll fsv. skdkul m. 



