332 



skakel-käpp \) .sMJaUl.skp pl. -ar in. Liten träkrok hvarme- 



dels skakelparet fästes i släd-'''tugaii. 

 skal sliiU n. — Ers. stundom af liotti fi. 

 skala I skuki sv. vb. tr. 1 J:)orttaga skalet från ngt. 

 '■'skala II 1. ■skälla? skåla sv. vb. tr. 1 \thop\ Hopsamla 1. 



hopkalla personer 1. djur. — ga östa skala ^liop fora! 

 skala III skåla sv. vb. intr. 1 [(jv] Springa, 

 skalba^^e — se -'^skrott, '■'skrottmask. 

 skalk skulk 1. sk/ikk pl. -ar m. |Sälls.|. 

 skall skål ut. pl., n. (i alla bet.). — ja Jior/ t.ulch skal f'r<_>n 



skocUi. — ch hqlila^iikal at variji. 

 skälla — ers. af ljuda, lata, skallra. •'skari'a. 

 skalle skåla m. 



skallfogde skdlfod (def -fön) pl. -fgdar m. 

 skall[ig] =^-ug: skåhi adj. 

 skallra v. skåjjlar sv. vb. intr. 1. 

 skallra s. skåjjfnt f. 

 skälm skålm pl. -ar m. 

 skam skam ut. pl., m. —ja fi koma tihqks nvi skaijn t nava 



tis. — skami gar po tar Jandi Ordspr. — Jfr '''skäm- 



mor. 

 skamlig" skånjhU adj. 'l) Förbunden med skam. 2) Skamsen, 



flat. 

 skamsen — ers. af skamlig, ''skämmande, 

 '■'skam-skadas ^) skåmsködas sv. vb. dep. 1 Se hvarandra stelt 



i ögonen, en lek. 

 skam|vrä] *-vräg skåm(h)rog ut. pl., t — Ucrayi ,sta/.t anda- 

 sas po^ftk i skåm(h)roga i da. 

 ■-•'skauk ^) skå^k adj. Sned. 



^) Vö., Bo., Py. ^) Px idni. Eg. 'skåda livarandra på nära 

 (eg. kort) håll'; jfr isl. skammr fsv. skamber a. 'kort'. ^) isl. 

 skakker assim. af (fsv.) *ska7lk(e)r. som kvarlefvcr i Öb., Uppl., 

 SM-e, Py.; *skack Vö. o. jfr Rz 577 a. 



