357 



skörte-fröjs-folk stMrtat)%}psfalk 1. -folk ut. pl., n. = skör- 

 tare. [Benämnas så emedan sektens anhängare å orten 

 tidigare gingo i „skörtetröjor"J. 



sköt, *sköta ^) sUot n. 1. stsötu f. Stor not. 



sköta sUmpt sv. vb. tr. 2. — Jfr *hosa, =^hylla. 



skötbår sisétbar pl. -hmrir m. Bår hvarå sköten bäres upp 

 frän båten. (Pv)- 



skötbät sisåtbot pl. -ar m. 



skötiial siåfdnål pl. -nolar f. Nål anv. vid bindning 1. repa- 

 ration af skotar. 



skötsel siséjpsil ut. pl., f. 



*slabba2) iläb sv. vb. intr. 1 Gå makligt, trögt och tungt; 

 vanl. i smst. llabar o gar. 



*slabbus Xlåbus ut. pl., m. Okv. för en som ='=slabbar. 



sladd Xldd pl. -ar m. 



sladderliane — se *frolIstake, *uickiig-piime, *pjaIler-Xik- 

 las, *plutter-Xiklas, *päppelsticka. 



sladdra v. Xlådar sv. vb. intr. 1. [Sälls.]. — Ers. vanl. af 

 '"bläddra, *forga, *frolla, *happla, '"lijala, höra (under 

 horajaafi.). *jainsa, *mäckra, pjallra, *pjasa, *prälla, 

 *präppla, repetera, *skvittra, *slappra. 



sladdra s. Xlådru f. Sladdrerska. 



sladdr[ig] *-iig lUdru adj. Sladdrande. 



'''slafsa I Xlåps sv. vb. tr. 1 Lapa. — him Xlapsar matn i sa 

 a/t va ha ark. 



*slafsa ^) II Xlä^s sv. vb. intr. 1 Stökigt släpa efter. — häda 

 ratpt Xlapsar bakat — Gr. § 123. 



1) Allra, i Fld. -) Uppg. från Na., Pg., Fby, Fryksd. Jfr 

 Rz 619 b. Samma ord är uo. slabba 'sole, spilde vsedske'. Eg. 

 gå i ngt uppblött'. ^) <^ *slampsa liks. *slafsa I (Njl. Et. s. v.), 

 jfr. *slimsa. 



