367 



smalben smdlbam n. 



smalna smdln sv. vb. intr. 1. — Jiacla stoUi smalnar ov mot 



ana anda. 

 smalände smalända ut. pl., m. 



smaska I smdtsk sv. vb. tr. 1. — Jia smaiska i sa al hcera. 

 *smaska \) II småsk 1. smdisk sv. vb. intr. 1 [td 1. orn nan] 



Slå till ngn. 

 smattra — ers. af *skrappla. 



smed smad^ def. sman, pl. smädar m. — Gen. def. smädas. 

 smedja smidm 1. smkh^u f. 

 smedje-[bälg] *-bälge smkhbalja m. 

 smedje-flisa smidifllsn f. Smedjeslagg. 

 smedje-*simmer smidis^mbar n. coll. Slagg, glödspån. 

 smedje-stabbe ^) smkkståha m. Städkubb. 

 smedje-städ smidistäd n. 

 smedje-tång smiditå^g pl. -taggar f. 

 smede-ässja smidiasm 1. -asiju f. 

 smeta v. I sméda sv. vb. tr. 1 = hsv. — smata tnt ne^^js^ra ! 



— ha smatar o molar. 



*smeta ^) v. II smht sv. vb. tr. 1 Bryna (lie). — a^ska smait 



l/ja nu to he val limpjastrdn- 

 *smeta ■*) s. småitii f. Brynsten för liar. 

 smet[ig] *-ug sméUu adj. 

 smida smid pret. smä\d sup. smkh vb. tr. — ha a ha tt smid 



i mwkrh Ordst. — a^ska smid madan j(evii a varm 



Ordspr. 

 *smidfull smidfiil adj. Alldeles full; an v. om kärl I. personer. 



— smidand ful tis. Alldeles berusad. 



^) Öb. smdtsk^ Na. Ingå småiska idm. (Ingå dock vanl. 'kasta') 



<< *smeid-ka, aflj. till smida v. eg. 'slå'. ^) No. smuljestabbe m. 



idm. 3) Kr., NVa. Eg. 'bestryka' (nml. brynstenen), aflj. till Rz 

 633 a smita. *) Kr. NVet. 



