369 



smutsa smuts sv. vb. tr. 1. — smuts mt haijdra i fiskra- 

 suna! — sko po tan ilflar, ja smutsa nerjma motny- 

 mqla hot/J. — Syn. skita tr., solka, *soi)pla, *siibba. 



smuts-björn smutsbjmi pl. obr., m. Sniisker. ok v. 



smutsig smutsi adj. — Syn. ^kackug, 'kolug-, skiten (1. -ig), 

 *subbug, suddig, rapa fi. 



smutta smut sv. vb. intr. ]. 



smyga smfig pret. smmpg sup. smijgcl vb. intr. & tr. — 

 Jfr ■smögla [sig]. 



smygvrå — ers. af '• smuga. 



smä smö (komp. mmdar sup. minst) adj. — „my4si o smot" 

 sa fan to lia skocla i hihln Ordst. 



smaakt[ig] *-ug smöåktu adj. Obetydlig. — ha a in smoak- 

 tua kar. [Sälls.]. — Syn. *mindre-aktig. 



småfolk sm&fålk 1. -föXk ut. pl., n. (coll). 



smä-lemm[ig] '''-ug smölkmu adj. Klen, spinkig (om person). 



sma--''lunna smqUmur pl. t. Väfblock anv. vid väfning af bot- 

 tentyg. 



*smamas ^) smomas sv. vb. dep. 1 Smula sig. — h'0i smomas 

 harU 



sma-mj()l[ig] *-ug -) smomihlu 1. -mjoln adj. Smätokig. 



smä-*snatug smösnutu adj. Halffänig. 



småsten smqstam m. — kast int smostainar po var hcera, 

 Tia kasta^^lor ijan Ordspr. 



smätokig — se grundvettig, lättvettig, småmjölig, sma- 

 •snåtug, smävettig, smävriden. 



sma-vett[ig] *-ug smovktu adj. Mindre vetande. 



småvriden smöh kh adj. Smätokig. 



smäda småd sv. vb. tr. 1. 



^) Jfr Sdm. smånas (Rz 636 b) No. smäna v. idm. -) Öb. 



>llm.?) 



24 



