373 



snöra smh-a sv. vb. tr. 1 [nr^tia]. — nyp ha du snöra ner 



(Er ma din. 

 siior[i^'| *-iig' snuru adj. 

 Isnori^j-ftTrs *siiorug- snarncUce^ \. -jh.^ pl. -ar m. 8norhyf- 



vel, okv. 

 [siiori^]-''fiitt *siiorug- snurntut ut. pl., m. Okv. = föreg. 

 snor-kalf snårkalv pl. -ar m. Snorkluns under näsan. — 



snarkalvi kaggar m^yiasa dm. 

 siior-*kva(l(l snårkvåd pl. -ar m. Snorhyfvel, okv. 

 suorlapp smkrläp pl. -ar m. Näsduk. 

 siior-valp snårvål}') 1. -våXp pl. -ar m. Snorvase, okv. 

 ^snubba ^) snuh sv. vb. tr. 1 Afskära, förkorta. — snuh hon 



dat so du sir mt sow^foXtsi. 

 ''^simbbu^ 2) snuhii adj. Hornlös, om ko. 



snuhukotv f. Kullig ko. 

 snufva — ers. af *bråte 1. iiäs(e)bli(la. 

 siiugga snufju f. 



snurra s. snuru f. — Syn. '^ftrra s. 

 *snnrra ^) v. snur sv. vb. intr. 1 Spinna, om katt. — katu 



snurar, hu vil ha pta. — snurra i bet. "löpa omkring' 



ers. af *firra v., *tvilla, *tvinnla. 

 snus snilis ut. pl., n. 

 snusa S7ims sv. vb. intr. o. tr. 1. 

 snusdosa smJisdosu f. 

 snusker — se dyngliare, flott(e)-*kaus, fisbytta, luktbalja, 



luskusk, lösskusk, ripuli ii., ^ränimel, skitig-byx, piss- 



^) Na., Sk., Vg. (Rz 647 a). Jfr Fryksd. snubb ni. 'stump', 

 bsv. nubb. 2) NVa.; Vb.. Hs. (Rz G47 a), Na ('kortklipt'), Mp. 

 nuhbig; å andra orter ^snufvog (SVa., Vb., Åra., Hs., Dl., Kkr, 

 Ko., Na., Norge). -*) Samma bet. i Na., Fby, Nyl. o. allm. i Sverige 



enl. Rz 647 b. No. snurra v. 'surra', mlty. siiurren — P.-P. 



Ingår ock i Wp. *snurrspira f. 'morrhår'. 



