408 



*svalas 1) v. svalas sv. vb. dep. 1 Svalna. — hatt vatm ha 



svalast 1. svalast m. 

 svale svala m. — ja clhtar hf.(j tu ni/jin trapu ti svala, 



po}/)ka ha sparka sondar ana to ch ha hiva wt varqdar 



frow^flikii i lofti. 

 svalla sval sv. vb. intr. 1. 

 svall-is svdHs pl. obr., m. 

 svallvatten svähåtn ut. pl., n. Flödvatten. 

 sval(u)-bo sv^ilu- 1. svdlu-höw n. 

 svamp svamp pl. -ar m. — Jfr '•'ticka, 

 svang förek. i uttr. i^svd^g. 

 svans svans pl. -ar m. 

 svansa svans sv. vb. intr. 1 Gä bakom 1. i närheten af ngn. 



— m svansar okngg ma jjpsom folar, hoj^i hon, man 



ja^ska ful kaja hart er. 

 svansrem — se rumpgjord. 

 svans-skruf svdnskrmv pl. obr., m. 

 svar svdr n. 

 svara svara sv. vb. tr. o. intr. 1. — ha svara ma 1. lia svara 



ha ot ma. 

 svarf-[stol] *-stole svärvstöla m. 

 svarfva svdrv sv. vb. tr. 1. 

 svarfvare svdrvar m. 

 svart svdrt adj. — a tu svart^§o a hrå vit Ordst. (anv. t. ex. 



om en ful men förmögen flicka som har friare). 

 sxartnaj svdr til sv. ^'^^- ii^^r. 1. — ha svartnar ma f\f or/u Jag 



svindlar. 

 svartskostölVel ^) svd§kusthval 1. sväsku-st. pl. -stövlar m. 



Läderstöfvel med sula; möts. pjäxa, pjäxstöfvel. 



1) Np., Nyl., Dl. 2) Kr. Or. idm.; Vb. Åtn. SVartsko ra. 

 (Rz 592 b & 702 b, Sfdenbladh). 



