410 



Sverige svcénp 1. svén ortn. (neutrum?) 



svett svalt ut. pl., m. 



svettas svartas sv. vb. dep. 1. 



svettliäl ^) svavtlml n. Svettpor. 



svett[ig] *-ug svåitu adj. 



s vi eka sviku f. 



svida svid pret. 5ya2(Z sup. svkh vb. iiitr. — Syn. *sveda v. II. 



svika svik pret. svhk sup. sy^^sa- vb. tr. o. intr. 



svikta svikt sv. vi), intr. 1. — hjarlsa sviktar unda starmi. 



— traskata svikta undi so ja nokast (til) a. 

 svim[iii]a svim sv. vb. intr. 1 [abs. & svhn ov]. — Syn. 



dåua II. 

 *sviiiime 2) svbna ut. pl., m. Anfall af t. ex. sjukdom, vrede 



1. galenskap. — tu Jiqr m svama o frosa, ha a vist o 



sant. 

 *svimskof sv/msköv n. Anfall af svimning. — Syn. däii-*diin- 



pel. 

 svin sv hl n. — al svm a svart i morkri Ordspr. 

 svin-börst svlmhh§t 1. -bhst ut. pl., f. 

 svindla — ers. af svartna, ^tvilla, *vingia (för ögoueu). 

 sviu-[lio] *-lioe svinlioiva m. 

 svinna svin pret. svdn sup. svuni vb. intr. 

 '•'svinsug ^) svinsu adj. Svinaktig. — di a so svmsii i ujfja. 

 *sviska ^) svisk sv. vb. tr. 1. intr. 1 Slå [till] ngn. — ja^ska 



svisk da ver qra 1. om da 1. til da. 

 svit svit ut. pl., m. Skara. — ha va in stora svit finar ver 



hcerfos soji i gar. 



*) 1)1. 2) Likaså i Teerijärvi; bet. 'ånga' 1. dji. i Px, Ko., 

 Na. o. Nyl,; aflj. svdim Nu. m. 'ånga, imma'. Altså eg. qvs. 'känna 

 en fläkt af ngt', isl. SVeimr m. 'bustle'. Jfr no. Sveim m. 'en på- 

 kommende sygdom'. '^) Jft no. SVlllsUg a. idm. *) <[ *Svidka ('^), 

 aflj. till *sveda v. Ill idm. 



