413 



[syllj '^sylla ^) s'fflu f. Dambord vid vattenkvarn. 



*sylme 2) s^lma m. Svullnad. 



sylt s}fU 1. sffM ut. pl., m. 



sylta s. S}filtu 1. srpXtu f. — fotra a vot som s\fÅtu. 



sylta v. I sxflt 1. s-jjÅt sv. vb. tr. 1 Inlägga till sylt. 



*sylta 3) v. II s}flt 1. s]'pU sv. vb. intr. 1 Dröja, söla. 



syltytä fi. s}flt 1. sy:U sv. vb. tr. 1 Låta släpa, t. ex. sjplt $6k 



Gå med nedhasade strumpor. 

 syii Sf/n ut. pl., f. Synförmåga. 



sf/n pl. -ar f. Undersökning: vision. — ^^qM.^? //'>'(■ '>n(i na. 



syn pl. obr., n. Ansikte. — spöt a i syni! 

 synas syns pret. o. sup. synsta vb. dep. 

 synd s}pnd pl. -ar f. — no, ha^sku nu va s}pnd U s&ij a! 



— ja t}pk(ar) so sipnd om a. — ha va sipnd ma a 



Det var beklagligt med honom. 

 synda syjnd sv. vb. intr. 1. 

 syndaförlätare s}pndaf}plotar m. L?estadian. 

 syndare sipudar m. 

 syndastraif s}pndastråf n. 

 synd[ig] *-ug sfpndu adj. 

 synlig synh adj. 

 synål — ers. af sömnäl. 

 syra syru f. — Syn. *sur m. 

 [syren] *surén surén 1. suarén pl. -ar m. 

 syrsa — ers. af fi. sirkka. 

 syskon sfpskur pl. t. (g.?) 1) Broder och syster. 2) Trådar 



som blifvit oriktigt trädda i väfskaften *). 



1) isl. sylla f. 'syll'. 2) (jb., Br. likaså; Hs. SÖlme Sdni. 



s?(?we ra. idm. (Rz 707 a); fsv. sulmi m. *svel-man- : *s[v]id-man-y 

 jfr st. vb. syeZ/a svälla. ^) Öb. *sylta, jfr (?) gutn. s«fe?a idm. 

 *) Kr. o. Nyl. systrar i senare bet. 



