420 



söla s0l sv. vi), intr. 1 Vara senfärdig. — Sjn. se dröja. 



sölja skiijii 1. s6lm 1. séhju f. 



söljebälte si^hbalt 1. -beM n. Bälte fullsatt med 1. bestående 

 af söljor. — hisje s^hbaltj dat skular o skramhla^o 

 grant. 



sölkorf sélkärv pl. -ar m. Okv. — Syn. *giMlflar«', ''^^röfvel, 

 söl-*kott, *tuttrus. 



söl-*kott ^) sqlköt pl. -ar m. Sölkorf, okv. 



söm som m. 1) pl. -ar Sutiira. 2) ut. pl. Sömnad, sy arbete. 



sömma sim sv. vb. tr. o. intr. 1 Sy. 



söni-maskiu sémafm pl. -ar m. Symaskin. 



sömmerska séma^ku 1. sémasku f. 



sömn smin 1. s&mn ut. pl., m. — sg. def. vanl. sémm 1. 

 sémm. 



sömn + hourn fi. s^mnhmoii 1. -hmfru 1) adj. Yrvaken. 2) 

 ut. pl., f. i uttr. i sémnhmiru I yrvaket tillstånd. 



sömn[ig] *-ng sémnu adj. — Syn. liurmu (under linrmata fi.). 



sömn-skorf sémnskarv ut. pl., m. Var i ögonen då man vak- 

 nar. — s^mnskarvi a * 0guna an, ja a mt rat vaUi. 



söm-nål 2) somnål pl. -nolar f. Synål. 



söm-skrin sémskrm n. Syskrin. 



[söndag] *siindag ^) sunda 1. sunda pl. -dagar m. 



simdas(t) 1. t^sundas(t) adv. Sistlidne sön- 

 dag. 



1) Sörb. SÖlkådd idm. 2) Py.^ Nu., Vb., DI. (Rz 718 b); 



isl. sgumnpl f. 2) ial. sunimdagr fsv. simnudagher *) m. [um. 



*SUnnön-Öa^aR\ ; med W i NVa., No., Pby, Nyl., Estl., Uppl., 

 Dl., Gotl. (Rz 699 a); med O i Kkr; med å-ljud [jfr Hldtman i 

 Finl. Bidr. p. 141 !] i Vö. o. SVa., ÖNyl., Wp. (stundom), Sörb. 



*) i VNyl. (Po. Sn. Ingå) skärgård SUndågar &c, isb. i ab- 

 solut 1. postverbal ställning. 



