423 



*taka ^) tåka sv. vb. intr. 1 Ansvara 1. gä i borgen för ngt. 



— ha a int na ti toka ha tis. Det kan man inte ansvara för. 

 tak-'*'ski(ler ^j täksiåldar n. Takskägg. 

 tak-[.stol] *-stole tåkstola m. — Se = Grödas, 

 takved — se *tröd, *troda, *länga. 

 tal tål ut. p]., n. 

 tala tåla sv. vb. intr. o. tr. 1. Ex. under stuga. — Jfr *bäii- 



ska, *bröta II. 

 talför — ers. af *talug, *glapug. 

 talg talg ut. pl., m. — Jfr *gref. 

 talga talg sv. vb. tr. 1. 



talgliackare ^) tålghåkar m. Talgoxe, parus major. 

 talg[ig] *-ug tålgu adj. 

 talgljus tålgjihs n. 



talgoxe — se korf-*tjetare, talgliackare. 

 tälja tålju 1. tålm 1. tähju f. 

 talkoo*) fi. tdlku 1. tåXku f. 1) Kalas för (vanl. fiin flere håll 



sammankomna) arbetare 1. arbeterskor efter förrättadt 



värf. Ingår ock i smss. kåcja-t. (efter kardning), sptna-t. 



(efter spånadsarbete) o. s. v. 2) Mindre danstillställning. 



[Estn. talgu, men äfven lett. talkus 1. talks m., lit. talkä 



i. i bet. 1]. 

 talkuttaa fi. talk 1. tåXk sv. vb. tr. o. intr. 1: 1) Yalka. 2) 



Tugga. 3) Mumla. — va talka^clu ma i era f\f? 

 tall tål pl. -ar m. 



talla fi. tålu f. Stickade sulor under strumporna. 

 tallbacke tålhåka m. Tallbevuxen backe. [Ordet saknas i 



Lll:s Ordl.]. 

 tallbaiT tdlhår n. 

 *tallliacka tålMku t Hackspett; = följ. 



^) fsv. toka v. 'gtälla borgen för ngt'. ^) Likaså i Krouoby; 

 i Vö. takskiel m., i Py. tak-*skicle m. idm. ^) Öb. allm. *) Ordet 

 torde anv, allm. i östsv. mål. 



