427 



[terpentiu] ^tempertiii Umpatm ut. pl., n. 



tesked té/kl pl. -a?- f, 



*tesa ^) tåts sv. vb. tr. o. iiitr. 1 Plocka ; fingra om. — täts 



ula Rensa ullen. — tais int om häda rann, ha a ny- 



iswa. 

 test tatst pl. -ar m. — Syn. *tjäst. 

 testamente tastamant 1. tåstumknt n. — ha a sknvi ta^tu- 



manti po hanar. Men t. ex. ha stqr i ni/ ja ta^tamanti. 

 testamentera tastiimanter sv. vb. tr. 1. 

 tia Ujti f. 



ticka Uku f. Fnösksvamp. 

 tid Hel 1. ti, def. fin, pl. (sälls.) tklär m. — noiv fipkar ja 



at du^skii kuna ha tid ti ha d. v. s. gitta 1. idas. — 



— Jfr vefva s. 

 *tida 2) tid sv. vb. intr. 1 Upptina. — isn ha tnt ttda up i 



iscen art. 

 tidig I t/di adj. Matutinus. — Jfr bitti[da], *bråd-dags. 

 *tidig II tidi adj. Upptinad. 

 tidning tldnigg pl. -ar m. 

 tidt förek. i uttr. tit o ofta adv. tis. 

 tidtals ti(d)tqls 1. -tql,s adv. 

 tiga tig pret. thg sup. tkUi vb. intr. — tig,^hd o lata ha 



svid! Ordspr. 

 tigga ti^ sv. vb. intr. o. tr. 1 1. 2. — ti^ du so hja-r ja pösa 



Ordspr. — Syn. [bedjas] *be(d)sas. 

 tiggare tidzar m. — Syn. [*bedjare] *be(d)sare. 

 tik — ers. af hynda. 

 tilja tilm 1. tihju f. 



^) Np., Na., Nyl., Ormsö, Runö idm, i 6K. 'skaka, slita". Vb. 

 Gd = P.-P. (Rz 729 a); aga. t(('San. '^) isl. piöa; äfven i Vörå. 



