393 



stjul-[mO(ler] '''-modra sisrpmödru f. 



stjufsoii sisffsdii pl. -sff.nar m. 



stjiif-[syster] *-systra sfsfpsffstru f. 



stjäla sfsf'ila pret. stal sup. stuh vb. tr. 



[stjälk] '■''stjälke sUålka 1. sUilka m. 



stjälpa 5£sa?/» pret. ställa sup. 5^?'<?p^ (1. -Ip-) vb. intr. 



s4V<?p 1. sUéXjp pret. o. sup. sisålft vb. tr. Syn. "''bumla, 

 *vinka II, ^virra (alla intr.). 



stjärna sisétiii f. — Om stjärnfall säges sUmiii sti/par. 



stjärt sUcért pl. -ar m. 



[sto] *stod] 1) 5iofZ n. 



stock 5^^ pl. -ar m. — f?< Icomlar i stofh säges till den som 

 äter bröd jte gröt. 



stockhufvud stöklwvn n. Dumbom, okv. 



stocklat stökWta oböjl. adj. 



[stol] *stole stöla m. 1) = hsv. ha knakar altih i stola nast 

 nymans mum, to lia^sjka koma hraw fromjniinka. 2) 

 Underlaget hvarpå kvarnstenarne hvila (i väderkvarn). 



stolben stölham n. 



stoltbt stolfot pl. -fotar m. 



[stolle m.] *stoll stol n. 



stolI[igJ *-ug ståhi adj. 



stoIp[e] stålp 1. st6)^p pl. -ar m. 



stolt stolt 1. sifrj;.^ adj. — Syn. *bojs. 



*stom[ni]an -) staman n. Stomme. Gr. § 111, 3. 



stop stop n. 



stopp — se *toppa s. 



1) Vö. Nyl. idm; isl. stöö fsv. 5^ö/> Gd ^s^Of^ (Rz 668 b) 

 'hästhjord' = litt. stödciS m. Det östsv.-hsv. ordet står väl ellipt. 

 för äldre stöd-lwOSS (jfr Gotl. stOilniSS 'märr' Rz 669 a). '^) Så- 

 lunda Np., Pg., Nyl., Sdra., Vra.; däremot *stommal Gd Fby Estl. 

 Ru. 



