394 



stop j)a stöj) sv. vb. tr. 1 . — han du vnt stoj) söka dm smlv, 



gamhal fbkii ratj! — Jia stopar Det är nog. — Syn. i 



sist anf. bet. ^spisa, *staka. Se ^toppa v. II (st. i 



pipan). 

 *stoppel stöpal n. 

 '^stoppla ^) stöpal sv. vb. intr. 1 [okul] Ramla. — du^ska'nt 



stopal okul ^fvi trosga}\. 

 ^stopplng" 2) stuplu adj. Ovig; fallfärdig. — mamsisu vcd^ 



§to])lu to liu val gqmhal. 

 stoppnål stöpikl pl. -nolar f. 

 stor stor komp. står superi. st0§l adj. 

 storaktig", -ug- sioråktu 1. --k adj. Någorlunda stor. 

 *storas ^) storas sv. vb. dep. 1 Yfvas. — ast har hade na fj- 



storas }fvi. 

 storbrakare storbråkar m. Storfjärtare, okv. 

 storfliiger storfi^gn n. def. (ut. pl.) Längfingret. 

 storfurste stöyfuil 1. -fust pl. -ar m. 

 storfolk storfalk 1, -folk ut. pl., n. 

 storfräinmande störfrhmand ut. pl., n. 

 storgap storgåp ut. pl., n. Uppkäftig person, okv. — hqlil^ 



fri/nh, storgapi tm-! 

 storliiifviid störhovu 1. -h^s^vu (Gr. § 14, 2 (i a) ut. pl., n. 



Okv. 

 *storkeu*) stårlst adj. (eg. p. p.) Storkuad. 

 storkna stårkn sv. vb. intr. 1: 1) Kväfvas. 2) Dö en snöplig 



död '"). — ha va skada po hast)j, som skii starkn i dijs}. 



^) No. Stopla v. 'stode an, famle'. ~) Jfr isl. stoindl a. 

 'shakiug, reeling, rocking' Clhy- Vigf. (där ordet hänföres till vb. 

 st{{pa; men jfr äfven bsv. stappla!) ^) Öb., Nyl.,; allm. i Sv. 

 enl. Rz 682 b. *) Eg. p. p. af ett st. vb. *sterkia, återfinnes or- 

 det i Öb., Na., Vätö, Sörb., Norge. ^) Senare bet. allm, i Fld; 

 isl. storkna 'stelna'. 



