399 



sfulet-g'0(ts stuhgös ut. pl., n. Tjufgods. 



stulta stidt 1. stfut sv. vb. intr. 1. — Syn. *jäka, *jäla II, 



*kifsa, =^klynka, *pjniika, *inmta, ^tulsa II. 

 stum — ers. af "^dum II. 



*stumla 1) stömbal sv. vb. intr. 1 Ragia, vackla, ramla. 

 stuiup stump pl. -ar m. 

 stund stdnd pl. -ar f. — Jfr siguestmid. 

 stunda stund sv. vb. imp. 1. — Jia stundar kära hid an i 



da. [Nytt ord]. — Syn. *tegas. 

 stundom sföndom adv. 



stupa v. st//2) sv. vb. intr. 1. — Gr. § 27, .3 (i. 

 stup[a] p.? sti/2) ingår i sms. liufvud- o. näs(e)-stup[a]. 

 stursk sttiik 1. stiisk adj. — Syn. storkäftig, *uppglapug. 



— Jfr '^brussla v. 

 stybb st}fh ut. pl., n. 



stycka I (= bsv.) ers. af *beta, smula m. fl. 

 *stycka II stffk sv. vb. intr. o. tr. 1 Insätta nya stycken 1. 



bitar. — stövla val bra ha ja fa^tiq ladar^,st}fka i tom. 

 stycke sty^k n. — st}pk o mrpm Bindmössa. 

 styf st //V adj. 

 styfver sUjvar pl. styvrar m. Slant. — int in styvar hqr^ja 



po^ina. 

 styi2:g stjpfj adj. 1) Ful. — liu ha st}p(/ hlhvi,liuda flikn, scin 



ja swt sog anar. 2) Elak, dålig. — fxp va luftar jce^ 



,sode stipkt? — Jfr elak. 

 styggas stipqis, sällan stxpclzis, pret. o. sup. -ist vb. dep. Le- 

 das vid ngt. ^- ja stipps ver hade s>/pasi. 

 ^styggsblomma? stipkshliimu f. Blåklint, centaurea cyanus. — 



1. stycksblomma d. v. s. åkerblomma (jfr äker-stycke) ? 



^) isl. stumra idm; *stumla Öb. Hs. VNyl. SM-e, *stumra 

 Sk.; nflj. *stamra Vg.; *stamla Nb. Np. Gotl. (Rz 674 a), — eng. 

 to stumble. 



