402 



stäfva v. sUiva sv. vb. intr. 1 [oy] Ställa sin färd nägonstädes- 



hän. — ha mfera^^tc^va o U svcenji ma botn san. 

 ställa stål sv. vb. tr. 2. — stål fl^,st o spåla san Ordspr. 

 ställe stål n. — al stålar adv. Allestädes. — int na stålar 1. 



[sälls.] i^g stålar adv. Ingenstädes. — magg stålar adv. 



Mångenstädes. — sombb stålar adv. Somligstädes. — j^o 



stålar adv. Ställvis. 

 ställiiiug- stålnigg pl. -ai' f. 

 stäm — ers. af seipi fi. 

 stämbord ståmhol n. I nedre änden af kvarnrännan befintlig 



lucka, hvarigenom vattnet slappes pä stenarne. 

 stämjärn ståmjrhi n. 

 stämma s. ståmu f. (i alla bet.). 

 stämma v. stäm sv. vb. tr. o. intr. 2 (i alla bet.). — ha stämd 



ma ti tindSi f^r asif. — Vi tragg stam ov 1. iip vatm i 



oga so Vi fa^Uo hi^^jpjt. 

 stämning ståmm^g pl. -ar f. 



*stämpel ^) I ståmpal pl. stämplar m. Stamp, stöt (redskap). 

 stämpel II ståmpal 1. ståmpd n. = hsv. — sati stamph ujjö 



mp ! 

 ständigt ståncht adv. — Jfr ''alltidliga, för ''^jämnan, *jäm- 



ligt. 

 stänga stågg sv. vb. tr. 2. 

 stängsel stågsal 1. -il n. [Sälls.]. 

 stänk stågh ut. pl., n. — ast ramar a halcjar, h'a int ana 



som stagk. 

 stänka stågk sv. vb. tr. o. intr. 2. — Syn. *plattra, ''plittra, 



*skvatta, *skvipa, sprätta II, *strippla, *stritta. 



1) NVa. Estl. idm, Ru. 'staf, Sk. 'stolpe '; fno. stempel g.? 

 lortcistöt'. Fritzn. ^. Jfr hsv. stamp m. 



