403 



*stärfva \) ské.rv sv. vb. intr. 1 Dö en snöplig död ; anv. ish. 



om kreatur. 

 stärka I stccrk sv. vb. tr. 2 Styrka. — Wa so sUerkand ti 



sama i saltvatm. 

 *stärka2) II stérh sv. vb. tr. 2: 1) Strypa. 2) Afdagataga i 



allmh. — variji stcerkt oksii i clzahi. 

 stärkelse stérkals ut. pl., f, 

 "^starta 3) stcérln ut. pl., f. Tungbäfta hos barn. 

 stöd stéd n. — Syn. *stå(l. Jfr ^skörda s. 

 stödja I sUpdi pret. o. sup. stipd 1. sUd vb. tr. — Syn. *ståda. 



Jfr *skorda v. 

 ■'•"stödja *) II sUpdi pret. o. sup. stfpdia 1. stfpdija vb. tr. 



Ljustra. — ha pa stipdi fiska ma hmtnatra bakom 



brmd^}jpja. 

 stöfla stéval sv. vb. intr. 1 [ov 1. iipq 1. 2^2] 

 stöfvel sUval pl. stövlar m. 

 stöka stmak sv. vb. intr. 1. — Syn. *ståka (afljud?), *bo- 



däja, *bussja, *koltra, employer fr. 

 stök[ig] *-ug stmuku adj. — Ex. under *bökug. 

 stöld stqlcl pl. -ftr, f. 

 stöp stu}pp ut. pl., n. 

 stöpa sté}pp sv. vb. tr. 2. — ja va i smuhju o st^y^ft km- 



hir. 

 stör I — ers. af stake, *stafver, *stafvel, troda. 

 stör II — ers. af *störja s. II. 



1) Öb., Norrl., (Rz 670 a), Kkr, Fby, Nyl. Jfr ty. sterhen 



'dö'. 2) öb., EF., Nyl., Estl., Ru. — jfr fsv. starkna isl. storkfia 



stelna'. Eg. 'bringa till stelhet', fn. *sterkia 'stelna, styfna'. Jfr 

 Vll Nyl. Et. s, v. 3) Jfr Hsk. ha OV stcertoy 'läspa'. Af samma 



urspr. som föreg.: *stärkta jfr stavkna storkna, Fryksd. *stortna 



'stelna'. Altså eg. ellipt. för timg-*stärkta 'tungstelhet 1. -kramp'. 

 *) isl. stydia 'sticka'; Öb., Hvbfj., Kkr, EP., Rg. & W., Ru-, äfven 

 spridt i Sverige : Rz 690 a (Svea- o. Götald). 



