436 



^torpa ^) tårp sv. vb. intr. 1 \hl nan] Slå till ngn. 



torpare tarmar m. 



torpstuga tpystfp^u f. 



torr tår adj. 



torrakau — se rusakka fi. 



torrfisk tårfi^k ut. pl., ni. — tarfisk o vatudSjfltii säga bar- 

 nen då de gunga pä långflake. 



*torrsiiit tåibit adj. Sinande. — ha a so leat som kiuhi mm 

 a ta,sint nmiv. 



torrväder tårvadar ut. pl., n. 



torsdag to^cfå 1. tg^cja pl. to^cjågar m. — to^flas(t) 1. ^^tQ^- 

 (las(t) adv. Sistlidne torsdag. 



torsk I tåik 1. tösk pl. -ar m. Gadus. 



I torsk irj *träsk 2) trödsi n. def. (ut. pl.) Sjukd. — bom har^ 

 trosisi, ja sir a 2^0 tuggu. 



*tor-vigg 3) torvlg pl. -ar m. Forntida stenredskap funna un- 

 der jordytan. 



"'•'tossa *) s. tösu f. Skohasa. 



*tossa ^) v. tösa 1. tös sv. vb. intr. 1 Tassa. — va tosa^cju 

 jfpr okn^g, hhnsyrak! 



''=tott ingår i sms. *tummetott, qv. v. 



*tottra ^) tötru f. Småväxt person. 



'^trafla ') tråval sv. vb. intr. 1 Traska. 



*trafsa trdps ^) sv. vb. intr. 1 Trippa, vanka. 



trafva trava sv. vb. intr. 1. — tu jwivar jipsom 1ias(t))j tra- 

 var tis. 



^) Jfr Nyl. torpare m. 'örfil' (ge ngn en t.). ^) öb., Nyl., 

 Wichterpal (Estl.). ^) Ordet är allm. åtm. i EF. o. Nyl. *) NVa., 

 Åld, PF., Nyl. idm, Jtl. tltsse. ^) Na., Fby, Nyl- ^) No. totra 

 f. 'pussling, stakkel, uanseeligt nienneske'. ") Öb., Hs., Uppl., Sdm. 



(Rz 750 a), VNyi. Frekv. uf trafva. ^) < *tramp-sa. 



