440 



*trissa v. II O trh sv. vb. intr. 1 Löpa i vägen för ngn : t. 



ex. va tnsajju i fcjtra frp ma frp? — Gr. § 215. 

 tro f. tröw ut. pl., m. 

 tro v. troiv sv. vb. tr. & intr. 3. 

 *trocka2) tröka sv. vb. intr. 1 G;i 1. trampa tungt, t. ex. i 



snö. 

 *tro(la^) trådu f. 1) Gärdesgärdsstör. 2) Taksparre. 

 trohet trcjhht ut. pl., f. 

 troligen — se *fnll adv., *f'ulh äl. 

 I troll I 'trulH) tnil n. 



[trolla I] *trulla ■') trål sv. vb. tr. o. intr. 1. — Syn. kiickla. 

 *trolIa *^) II tröl sv. vb. intr. 1 Springa i vägen för ngn. — 



Jiada hun trolar bara i fotra f}p ma. 

 ttroll]-gubbe *trull- trålguh pl. -ar m. Trollkarl. — Syn. 



*kueklare, *kuckelgiibbe. 

 |troll|-käriug- '-^truU- triiliscergc/ pl. -ar f. 

 trollslända — se märr(e)-kolf, nål-*skira. 

 trolofva trQlbv(a) sv. vb. tr. 1. — trQlöv(a)^sa sv. vb. rflx. 1. 

 tropp tröp pl. -ar m. Skara i allmh., ish. af får. 

 troppa tröp sv. vb. intr. 1 [()v\. — UcUnan tropa^([h ov nu. 

 tross tros pl. -ar n. Kabel. 

 *trossa •) tros sv. vb. intr. 1: 1) Trampa, bråka; t. ex. hom 



frosar ^ fami häda dan. 2) Arbeta tungt, släpa. — ha 



trasar upo ma ärbart^. 

 trossbotten trösbotn pl. -ar m. 

 trots tros ut. pl., n. 



O < Hreö-sa'^ ^) Pby, VNyl.; no. troTika (Aasen 828 a 



s, trakka) <i *troÖ-ka. I Sv. sammanfallet med *tråka. ^) isl. 

 tröda f.; fran. i Öb., Åm., Br., EF., Nyl., Rg. & W.; ntr. Rz 

 753 b i bet. 2. *) fsv. trid n.; Öb., VNyl., Bstl., Ru., Dl. -'■) Öb., 

 VNyl., Estl., Ru., Dl., Sm. (Rz 754 a). '^) < *troÖ-la "') 

 <i Hroö-sa. 



