452 



*täg- ^) I t(j(j, def. togi, n. Byväg. 



tä^ II tög^ def. ^o(/^, n. Rep. 



ta;^-a tög\i f. 



tagask tögåsk pl. -ar m. Ask förfärdigad af rottfigor. 



*tågbär2) toghcer n. Stenbär, rubus saxatilis. 



tåg'ua tögn sv. vb. intr. 1. 



tala tala sv. vb. tr. o. intr. 1 (S: 2. — tola o hä o leda Jiu 



svid Ordst. 

 tålamod tölamod ut. pl., n. — a^ska skarv i tolamos (obs. 



gen. def.!) pösa Ordspr. 

 tällig-] *-ug tålu adj. 

 taug tå^g pl. taggar f. Ett värktyg. 

 tange tå^ga m. — Syn. *stickel. 

 *tåpel3) töjml n. Tölp, fåne; odugling. 

 tår tår pl. töi^ar f. 



tåt töt pl. -ar m. — Jmtr flätar hqri i tri totar. 

 tåtel tåtul ut. pl., m. 

 tått töt pl. -ar m. — Syn. *flage. 

 täcka tåh sv. vb. tr. o. intr. \}pvh\ 2. 

 täckas taks pret. o. sup. taksta vb. dep. 1) — hsv, 2) Bry 



sig om, icke skämmas för att göra ngt: t. ex. hur^taks 



tu sar/ söte? 

 täcke tak n. 



*täliug *) téli^g pl. -ar m. Strumpfot. 

 tälja ^a?j pret. o. sup. tdh/ 1. tdU/ vb. tr. 

 täljknif tåUknlv pl. -ör m. 



1) GK. o. Nyl. *%, men *i;å i Öb. (Vö. tliw n.), Na. fmn., 

 Fhy utr. Norrl. Dl. (Rz 790 b), äfvon trol. Nu. tdniV n. 'sträcka, 

 håll'; No. tåg n. 'kvjegfbld" in. ni. — ett urnord. *tanJi(n')ll- [hvars 

 -hlV- >> -g i diall.], lånadt i fi. tanliua. 2) Norrl. (Rz 771 a), 

 Bhl. (Rz 740 a), Fryksd.j Norge. Upptages i Lll:s Ordl. ^) Yo.. 



Lptr. Jfr hsv. tåpig o. Rz 719 a, da. tåhe. *) Jfr \sko-]teUng 



Gstr. ni. 'socka inuti skon utanpå strumpan'. Vö. *täling ni. 



No. tela f. 'strumpa'. 



