460 



uppfång npgå^g pl. -ar m. 



iippliallsväder uphahvkde.r ut. pl., n. 



*iippIiätVeii ') up- ]. öphavi aclj. Uppblåst. — in a ja Wf so 



ophavh t maga? 

 uppifrån upifron aclv. o. prep. 

 *lippkast npkåst n. Konsept, utkast, eskiss. — ije a upkasti 



mat mp! 

 uppkastad upkchta p. p. & adj. — vih ta hami häda stofh 



som a upkasta i strandltda! 

 uppkokad upkoka adj. 

 npplag'ad ttp- 1. opläga p. p, & adj. 

 upplysning- upVjsm^g ut. pl., f. 1) Ljus, Ij^se. — vh^ska ha 



upli/smgg jcer tn. 2) Underrättelse, kunskap. 

 uppmärksam upmcerksam adj. — Syn. *ta^var. 

 "'upp-jmsslig' 2) öpåUi adj. Papasslig. — noiu a ha opaU> to 



lia a na ti fytsen, man int anii^. 

 u]>pi'epa — ers. af ''repa II. 'repla, Halka. Jfr tug-^a s. 



(äta tuggorna idm.) 

 uppresa — se '''rita II. 

 upprista — ers. af *resma. 

 upprätta uprkt sv. vb. tr. 1. [Sälls.] 



uppsatt iipsat adj. ■ — härska va m iipsata man, sar)(e7J a. 

 '•Hipp-sitta ^) öp- 1. upsUu f. Långt inpå nätterna räckande (ish. 



arbets-) samkväm. — ja^ska po upsitu ti nyhondas i 



kvafcl. 

 uppskrifven npskrm p. p. o. adj. — a hadr apsknv} rau, 



so^.^ka ja satj mai^^qn. 

 uppskuren lij)- 1. öpskan p. p. o. adj. 



1) Fby, Vg. idm (Rz 782 b) = Gd *upphofven (Rz 507 b). 

 Jfr st. vb. lefia isl. 2) vö., Px, Sm. (Rz 487 b). '■^) Öb., Kkr, 

 Nvl. 



