467 



*va(la s. vddn^) f. Mullvad. 



[vada] v. *väda2) vAda sv. vb. intr. 1. — Gr. § 34, 2 «. 



vadd vad ut. pl., f. 



vadmal våmal ut. pl., n. — Gr. § 106, 1. 



vadmalskläder vämal§klkda.r (n.) pl. t. — vamal^kladra e. 

 varm po vmtafi man a ttigg po sommi U hxcra. 



vagel I vågal pl. vaglar m. 1) Sittstäng för höns. 2) Golf- 

 vase. 



vagel II (svulst pä ögonlocket) — ers. af fi. iiaaraunappi. 



vagga s. vågu f. — Syn. *liilla. 



vagga v. våg sv. vb. tr. & intr. 1. — vafj horn ti sova! — 

 poxfUi Sitar i sancUa o vaqar ma JiQVit o haila kropi. 



— Syn. *skiilta v. (intr). 

 vaggbarii vagbon 1. vågubon n. 

 vagg(o)mede vdgiimhda m. 

 \'aggvisa vågvlsu f. 



vagla vdgal sv. vb. intr. 1 Svänga 1. vagga af och till. 

 vagn vd^n pl. -ar f. — h'a a so hceikapshmdu ti ok i vagna. 



— Jfr *skurra s. (barnvagn). 

 vagnshäst vågshast pl. -ar m. 



vak vdk pl. -ar f. — Jia okt ^n i vatsi so mrsra o llada 



lama teer. — Jfr *väcka I. 

 vaka v. vaka sv. vb. intr. 1. 

 vaka s. I våku ut. pl., f. = hsv. — vii laggm vaka = i 



laggi vakas. 

 vaka s. II väkii f. Turdus musicus. — Syn. nattvaka. 

 [vaken] ^väken^) våtst adj. — Gr. § 34, 2 «. 



1) Or. Vö. vadar m. I P.-P. har utlj. r gått förloradt och 

 ordet därför blifvit fmn.; vådu: vddur = Hsk. stdvil f.: stävur 

 m. = Py. vilko f . : hsv. vilkor n. -) Uppg. från NVa., Kkr o. 

 EP. 3) Uppg. blott frän Öb., men där är ordformen allmän. 



