471 



varelse vd7ils pl. vdnlsar f. — ha a m so tlakm vqnls, häda 



grams mtk. 

 varg; varg pl. -ar m. — sg. def. vdnji. — Syn. ^-råbeii. 

 vargbo vdrghöw n. Varglya. 

 varglo vdrglöw pl. -ar m. 

 var;^uiige vdrgu^g pl. -ar m. 

 var[ig] *-ug vdru adj. 



varlig vdfli adj. — vdrl^t adv. — 7«öt </a^(50 vdrlit U vaga. 

 varm iw-w komp. vérmbar superi, vcérmsf 1. vdrmast adj. 

 *variuakt[ig] *-ug värmåktii adj. Mera varm än kall. 

 var-[iiioder] ^) *-iiiodra vdrmödni ut. pl., f. Fast varklump i 



böld 1. sår. 

 varna vdti sv. vb. tr. 1. — Syn. *förvariia. 

 varning vcpiigg pl, -ar f. — Syn. ^förvarning, 

 varp vdrp n. 1) Fiskvarp. 2) Ränning i väf. 

 *varpa ^) vdrp sv. vb. tr. 1 förek. i tis. varp fhska(r) Fånga 



fisk i notvarp. 

 varsam vd§am adj. 

 *vask ingår i sms. *tussevask, qv. v. 

 *vaska ^) vdsk sv. vb. intr. 1 Snoka, röra i ngt. — a^ska int 



vask i qdaras d^qmuna. 

 vass vds ut. pl., f. — ha val batar^fi pj/t fiska to väsa vak- 



sar up. — Se rörvippa, 

 vassle vdUa ut. pl, m. 

 *vasta*) väst sv. vb. intr. 1 Vänta; trol. blott imperat. [Enl. 



W.-Jeurl, 1047 „vast interj. (sjö.) vänta, håll an!"] — 



j^vast mp" sa Ualhrit to hu ')a]J_a hasn Ordst. 



^) Fby, Njl., Sveald, Vg. (Rz 827 a, där äfven synon. våg- 

 mar anföres). 2) Estl., Norge. ^) Öb. idm, Åm. 'plaska', Vb. 'slarfva 

 bort'. Ett enda, trots skiftande betydelser, återgår ordet säkerli- 

 gen på ty. ivaschen 'tvätta' [> 'kringkasta' ^ 'omröra' > 'snoka' |. 

 ■*) Anv. väl nästan endast i imp., liks. åtni. i Fby o. VNyl. 



