381 



spendera spandtr sv. vb. tr. 1. 



spene — ers. af *kicke. 



spenslig- — ers. af finlennnad, *smi«llig. 



speta s. spitu f. 1) Sticka. 2) Smula, grand. 



*spefa ^) v. spita sv. vb. intr. 1 Klämma, om kläder. — ha 



spedar om ma so. 

 *spete-korf spatakarv pl. -ar m. Okv. för en som går i trånga 



kläder. 

 *speteliuka ^j spihU^hu f. Sädesärla, motacilla alba. 

 spetelsk^) spitalsk adj. Elak, gemen. 

 spets S2nts pl, -ar m. 

 spetsa spUs sv. vb. tr. 1. — tu^skcCnt spUs da po hanar 



Du skall icke hysa anspråk på henne. 

 spets[ig-] *-iig spHsu adj. — Syn, *pikug', *pjiikug. 

 spett spat n. 



^spetug *) spédu adj. Träng, om kläder. 

 spickeu sp'tisi adj. 

 spigg" — se beu-*skeda, 

 spik spik pl. -ar m. 

 spika spik sv. vb. tr. 1. 



spikmöss spikmhs n. Näbbmöss. — kåta jita^§pikm^sa. 

 spikstäd — se nageltorn. 

 *spila '") s. spiilu t Spillra. — Ju^oH^lll ^^Q^^ gråna U bara 



spiluna. 

 "^spila v. spila sv. vb. tr. 1 [sandar] Tälja, spjälka; splittra. 



— ja ha mm-a spila sondar his trät h xjcertur. — mp 



ha du JU spila kmuna okngg po haka! 



^) Vö. i samma bet.; i hsv. o. No. 'fästa 1. utspänna medels 



pinnar'; jfr. isl. SJJijta no. Sp)l/ta 1. Sjoita (i') f. 'pinne'. '^) Öb. 



(enl. LK.), Pärnå. 3) öb. allm. i denna bet. *) Nagu. •'') Vö., 

 Br., Na., Gd, Dl., Nk. (Rz 657 a), Norge. 



