507 



örlil qrfd pl. -ar m. 



örhal iirlml n. Öronöppning. 



ör-kä(la m-hodu ut. pl., f. Örvax. 



r>i'u ini j)l. -ar m. 



iii'iig'attsvai' Q>}(jusv()r n. 



öiiii |-ljiul 1) o/:y^'f^ ut. pl., n. Tystnad för öronen. — va nu 



Upst so ja fm- ha na 0rjmd d. v. s. stillhet 1. lugn för 



öronen. 

 örsuilkb (j,p}}fj pl. -ar m. 

 rn'-'''siiipe ■-) 0^-fikpa m. Örsnibb. 

 ört mi. pl. -ar f. 

 iirvärk érvcerk ut. pl., m. 

 ösa '')]fs sv. vb. tr. 2. 

 ös-fat n^fsfut n. Öskar. 



(Ist •') I t')}j;:st (pl. -ar obr.) m. Ösrum i bakände af l)ät. 

 *öst II qst ut. pl., m. Öster.' — i^åst 1. i^éstij, adv. Österut. 



— Vin a po 1. mot ostn. 

 östan s. 0stan ut. pl., m. 

 iistaii p. qstan adv. Österifi'än. 

 östanväder 0sta(n)vadar ut. pl., n. 

 '•'östast ^) 0stast adj. o. adv. superi. Östligast. 

 =''öst-et't|erl fjstht adv. Österut. 

 (Ister (jstar oböjl. m. o. adj. 

 (Österbotten osteMtu ortn. 

 österbottnin^" östeMtmgg pl. -ar m. 

 r>stei*bottnisk qstahötmsk adj. 

 (isterbottniska ostahbtmslm f. 



\) Innehåller (isl.) hUöÖ n. 'tystnad'. ■^) Rg. o. Gsv. ^) Öb., 

 Hvbfj., Bl-., Kkr., EF., MNyl., Uppi., Sdm., Hs., Vb. (Rt: 840 b). 

 Står ellipt. i st. f. *ös^[re|-n(m isl. mistr-rmn n., af oiistr gen. 



-r6f ni. 'ösning'. *) isl. otistastr. 



