487 



■■^-väl-es 1) våhs(t) I vqbs(t) interj. Lycklig! Helll — vrihs a 

 som äq a! — Gr. § 133, anm. 



välja räU pret. o. sup. vcUrl 1. vdljd vb. tr. o. intr. 



"^^väljor ingår i sms. *iirväIjor, qv. v. 



*välk 2) vdlk 1. vaXk komp. -an snperl. -ast adj. God. Posit. 

 är mj^cket sällsynt men anträffades dock; komp. o. su- 

 peri, däremot användas allmänt ss. gradförhöjning af adj. 

 g:o(l 1. bra 1. (lugiig*. Gr. § 239. — so m}f.U\p valkan 

 to! 



*välkas 3) vålkas 1. vålkas sv. vb. dep. 1 Bli bättre. — a^t 

 valkas a halc/ar o so htt. 



*välla s. ingår i sms. *iiy välla. qv. v. [Jfr hsv. vall]. 



välla v. i:ål sv. vb. tr.'o. intr. 2. — Ers. vanl. af sjuda. 



välkoiinnen nUMnu adj. — vallmmi hann! 



välling 1'dlgg, def. våhictzi, pl. -ar m. 



välmående vålmoand oböjl. adj. Förmögen. 



välsigna vdsin 1. vålsma sv. vb. tr. 1. — vedslna 1. vålsma 

 förek., motsv. hsv. välsigne, i tis. t. ex. vålsma ma so 

 ]cpr 1 varmt so a gösar om qru! 



välskapad vnl§kåx)a adj. 



[vält] ^^välta*) s. våltu 1. vaXtu f. 



välta v. véJt 1. våXt sv. vb. tr. & intr. 1. — svartjx ^*« vdta 

 okiil i cliUi. 



vältra vtätar \. våXtar sv. vb. tr. o. intr. 1. — vältras \. vältras 

 sv. vb. dep. 1: 1) Vältra sig. Syn. '^tummas. 2) Uppe- 

 hålla sig, vistas, eg. röra sig — i uttr. ss. t. ex. tcrr ha 

 )a vaUras(t) san ja va hon. 



^j Uppg. äfven fräu Vb., Vö. o. Np. i Östb., Ko. o. Na. i 

 EF., ÖNyl., Hs., Uppl., Sdm., Sm. (Rz 828 b); fn. vel es (/tik). 

 '^) Ordet förek. i pos. i Br., Na., MNyl., Hs., Gstr., Uppl., Sdm., 

 Vm., Sm. (Rz 828 b); blott i komp. (o. superi.) i Vö., Np., Ko., 

 Hsk., Po. No. velk 'stor'. Ordet torde böra jföras med slav. veliki 

 'stor'. "*) Vörå. *) Norge. 



