489 



vär(l[ig:] *-ug valu adj. 



värdighet vféfjihatt ut. pl., f. 



värdiima vrhliiju ]. vacUnii f. 



värdshus véihihs 1. vaslims n. 



värja vérju 1. vénjii f. 



värk I vcérk pl. -ar m. Sveda, plåga. 



värk II vcérk n. Gärning. — ha va i goivh vcerk to m gq(vj 



ma mat hisii gci^gu. 

 värka I verk sv. vb. tr. o. intr. 1 Åstadkomma. [Sälls.] 

 värka II verk sv. vb. intr. o. imp. 1 Svida, göra ondt. — 



ha va;rkar o krmpar * bama, härska ful koma aska. 

 värk-*back ^) vérkhåk pl. -ar m. Yärktygslåda. 

 ■-^värke -j vérlh n. coll, sg. (def.?) Virke; t. ex. hq^(Ju nu 



vcerlsi hami ah tragg vi isop'? 

 värklig vcérkli adj. o. ad v. — a ha vcerkli so'^ 

 värkligeu vérkhgan adv. [Sälis.] 

 värksak vcérksuk 1. -sak pl. -ar f. Yärktj-g. 

 värksam vcérksåm adj. [Sälls.] 

 värkstad vcérkstå pl. -städar m. 

 värld vcrcl pl. obr., f. 1. m. — va i al vm/ti 1. vmja! — a/- 



([ar i vfEcJa Aldrig någonsin. — ha va i in tuku vq(l 



tis. Han var i sådan vånda 1. bestj^-samhet. 

 världshaf vécl§hqv n. [Skolspr.] 

 värdslig vékh 1. vash adj. 

 värma vérm sv. vb. tr. 2. — Syn. basa 2, hmit (under hau- 



toa fi.). 

 värme vérma ut. pl., m. 

 värmhus vérmhws n. Hus vid ladugården för uppvärmning af 



vatten m. m.; utgör äfven förvaringsställe för bunkar. 



stäfvor o. s. v. — Syn. stekarehus. 



1) Kronoby. 2) Vö,, Ksl., Gsv., Dl., SM-e, Bhl., Norge *rärke, 

 W. Ru. verk n. idm.; fsv. verke ä.-nsv. värke n. 



