483 



\räka hråka sv. vb. tr. 2. — hyilkas pret. o. sup.? Ligga och 

 vräka sig. 

 raka st. vb. se *räka. 



fråka ^) sv. vb. tr. 1 Vräka, besiktiga (nml. tjära). 

 vriikare frakar ^) m. Tjäruvräkare. 

 vräkling — ers. af ^kaiigel, -• rakodant. 

 vi'äng'a hrk^g sv. vb. tr. 2. — ha hrnlar o hragg&^^a. 

 *vröfla rmal ^) sv. vb. intr. 1 Skrala, skrika. — huk a Ucle 



framand kära som rhmkir o smygar i f]fh('^ 

 vurm[igj *-ng vimnu adj. 

 vyssja vjp/ sv. vb. tr. 1. 

 vad v6d pl. -ar f. 

 vada — ers. af fara s. 

 vådlig" vfklk adj. 



vag I vög pl. -ar m. Yiktredskap. 

 [våg II] *våga vugit f. Bölja. 

 våga vög sv. vb. tr. o. intr. 1. — Äfven vog^sa po na. — Jfr 



*påvågad. 

 vågskål vögskkl [1. -ksk-] pl. -skolar f. 

 vald völ(l ut. pl, n. — Jfr tis. äp j gal (under ''^gall s.). 

 valdsam vöjjlsäm adj. 

 vålnad — ers. af *liaiii, *liammel. 

 våm vdmb ^) pl -ar m. — Se bladbuk, bladderpåse, gårvåm, 



mångfålla, iiät(é)mage. 

 *våmliig *) våmhht adj. Ofvermåttan fet. Gr. § 34, 2 ^. 

 [vånda] * vande ^) vanda ut. pl., m. 

 våndas vöndas sv. vb. dep. 1. 



1) GK. likaså; hvarför f? 2) Vö. likaså; ny-isl. raidtt 'gnola'; 



jfr Sk. Hll. vrafla da. vr0iie 'sladdra' '^) isl. vomJ) fsv. vamh 



f.; lika lydande i hela Öb., i EF., Nyl-, W., Vätö; Fryksd. vamm. 

 -t) Kr. lika; jfr Na. vdmbo idra. ^) fn. fsv. vandi m., cg. 'svå- 

 righet'; msk. i de flesta östv. mål. 



