484 



vaiiiia vund sv. vb. intr. 1. — ;)a vundar ha vo^^o V([l. 

 \'A\) — ers. af ^snoppel n. 

 vår s. vår pl. vörar t 



v6ras(t) 1. i^vöras(t) adv. Sistlidne vår. 

 I var pr.] *vårii von f. vom n. vmi. pl. var pron. poss. — 



Gr. § 249. 

 värd vé(^, ut. pl., f. — hqj/l 1. ha vml om na. 

 värda mr/ sv. vb. tr. 1. 

 vardag våila pl. -vmlågar m. 

 värdslös voslhs 1. vqll0s ad.j. — Syn. *vördeslös. 

 vårdslösa voslhs 1. völlhs sv. vb. tr. 1. 

 [vårfru] dagen *värfer- vöfa(lqn ^) m. def. (ut. pl.). 

 vårsäd vå§kd ut. pl., f. 

 [värta] *varta2) vårtu f. 

 värt-bitare — se fjäru-*kippa. 

 vät v6t adj. — Jfr *soi)plug. 



*väcka ^) I vak sv. vb. tr. 1 Upphugga vak på isen. 

 väcka II vik sv. vb. tr. 2 = hsv. 

 väder vadar n. — ha a magg vadar po art ar. — Se grami- 



väder, Imndväder, *illväder. 

 väder-*bard *)? vadarhär adj. Väderbiten. — a val vadarhar 



lo a^ska falas i hiki vadar. 

 väderhvirfvel — se lappil, 

 väderhäl vadarhal n. För blåst utsatt ställe. — h'a i vadar- 



hal, häda flatanaba. 

 väder-il vådarll n. 



1) Med -f- i Öb., Nb., Bstl., Sörb.; jfr Rz 166 a-b. 2) js]. 

 fsv. vårta f. öb., Fby, Ny]., Estl., Ru., Got!., Uppl., Vb. (Rz 798 

 a), Dl., Fryksd., Sörb. ^) fsv. VcekMa no. vekkja da. Vfflike: 

 Öb., Na., Ksl. o. ÖNyl., Vä., Dl., Fryksd. *) NVa. o. Vö. sålunda. 

 Vb. verbal; af fn. veöre harör eg. Väderslagen'. 



