17 



Grund-Farven er paa de 2 Exemplarer brun, mortere paa 

 Ryggen end mod Bugen, der er lys; Undersiden af Halsen næ- 

 sten hvid ; med Undtagelse af paa Bugen og under Halsen er 

 denne Bund tæt besaaet med mürke Prikker blandede med enkelte 

 lyse Stænk; ogsaa Finnerne ere mürke, kun Gatfinnen har en lys 

 Rand. Det mindste af de tre foreliggende Exemplarer har der- 

 imod en eensartet sort Farve uden Prikker. 



Ved at sammenligne de efterfolgende Maal af det afbildede 

 og i Museet opstillede Exemplar, 



Totallængde fra Snudespidsen til Halespidsen .... 3" 8g'" 



— — — Gjællespalten . . . 8|'" 



— — — Anus 1" 8J"' 



Overkjæbens Længde 2'". 



med de ovenstaaende for Myrophis punelatus vil den betydelige 

 Forskjel i Slorrelseforholdene blive indlysende; med omtrent samme 

 Længde af Hals og Hoved forener den kun noget over det Halve 

 af hins Totallængde. (Ved den for en Aal saa usædvanlig korte 

 og sammenklemte Form minder dens Ydre mere om Clinus og 

 andre Blennioider end om Aalefamilien, i hvilken hidtil kun een 

 lignende Form var beskreven, nemlig Slægten Cheilobranchus Bich., 

 der er et med Chilorhinus analogt Led af Afdelingen Symbran- 

 chidæ, fra hvilke den dog afviger ved flere væsentlige Træk.} 



Opholdssted. Universitetsmuscets 3 Exemplarer ere fra Vest- 

 indien, det ene navnlig fra St Croix, de to andre hjembragte af 

 Hr. Capt. Sucnson. 



Anmærkning. Jeg har allerede omtalt, at Museet besidder 

 2 Stykker fra Manilla, der i de (leste Henseender nærme sig 

 Myrophis, men afvige fra denne ved deres langt större Gab, ved 

 deres större, men ligeledes butte Tænder, ved at Rygfinnen forst 

 begynder over Gattet og ved aldeles at mangle Brystfinner. De 

 ville altsaa blive Typer for en tredie ny Slægt, men ere for slet 

 conserverte til at jeg efter dem vil udkaste nogen Slægtsdiagnose. 

 De slaac ligeledes nær ved ^ftlurænophis" grisea Lac. uden dog 



at kunne falde sammen med denne. 



2 



