69 



fra Ha a nd lil Haand , og tilsidst være kommen uden for den 

 Egn, i hvilken Dyret, hvorfra det hidrortc, havde levet. Dette 

 er vistnok ikke utænkeligt, og man maa have sin Opmærksomhed 

 henvendt paa denne Mulighed ; men det bliver dog mindre sandsynligt 

 ved Siden af de talrige Levninger af Dyrene, hvilke vore Moser 

 indeholde og, saavidt vides, ikke under andre Forhold, end dem. 

 hvorunder de nylig omtalte Meisler og Oxer ere fundne. — 

 En saadan Indvending vil man derimod ikke kunne gjöre imod 

 det, jeg nu skal anföre: 



r) I det samme Museum opbevares der endvidere blandt de 

 Tusinder af Gjenstande, der ere fremkomne ved de ovennævnte 

 Kjökkcnmöddingers Undersögelscr , endel Knokler af store Dyr, 

 som ere i sin Tid indsendte fra Hr. Proprietær Dahlsgaard lil 

 Krabbcsholm i det nordlige Jylland ved Skive, fra den tæt der- 

 ved liggende Ophobning af Östersskaller m. m. Jeg har iblandt 

 disse erkjendt Kjæmpeoxens Tænder og Brudstykker af dens 

 Knokler: Skulderbladshovedet med Ledskaalen, den överste Del 

 af tvende Spoleben, den nederste Del af Skankbenet, Ribben- 

 brokker, et Stykke af Underkjæben, og hvad her maa lægges 

 særdeles. Vægt paa, alle Marvknoklerne blandt disse, Skankbenet 

 og begge Spolebenene, vare behandlede som alle Marvbenene i 

 disse mærkværdige Dynger pleie at være det, og Underkjæbens 

 nederste Rand var bortspaltct, saaledes som de sammesteds ud- 

 gravne Hjorte- og Yildsvine-Underkjæber og saaledes som samt- 

 lige talrige Underkjæber af spiste Dyr have \ist det i alle de 

 undersøgte Kjökkenmöddinger. Den ejendommelige Behandling 

 af Knoklerne for at udtage Marven, viser dog utvivlsomt, at disse 

 Knokler — og de hidrorc fra 2, og rimeligvis endog fra 3 for- 

 skjellige Individer — have været friske i Urfolkenes Hænder og 

 Dyrene altsaa dræbte i Nærheden. 



1 det nordlige Jylland levede altsaa Kjæmpeoxen samtidigen 

 med Landets ældste Beboere , og de anförte Kjendsgjerninger 

 lade vel heller ingen Tvivl tilbage, at det samme gjaldt for de 

 andre Landsdele, i hvilke Meislen og Öxen vare fundne, altsaa 



