47 



Monocotyledonernes Cambialccller blivende uforandret og flee/- 

 aarig. Dersom Videnskaben vil beholde Udtrykket vasa propria, 

 da maa det indskrænkes til Cambialcellerne i det omtalte Sta- 

 dium, og kan kun finde Anvendelse paa de Plantestængler, der 

 ere fleeraarige, og hvis Karbundter have en begrændset Udvikling; 

 til denne Klasse henhöre af Phanerogamer de fleste monocoly- 

 ledone fleeraarige Stængler (Træer og Rhizomer) samt mange 

 dicotyledone Rhizomer. 



Mohl er ikke af den Mening, at vasa propria ere iden- 

 tiske med Cambialcellerne. Unger udtalte forst, saavidt jeg veed, 

 Muligheden af, at de kunde være det: „Betragter*) man Ligheden 

 „mellem Monocotyledonernes vasa propria, som ligeledes ikke eie 

 „andet end tyndvæggede langstrakte Celler med de omtalte Celler 

 „(Cambialceller), der som et Cellelag bedækker Dicotyledonernes 

 „Vedlegeme — betænker man, at de have det samme Indhold, 

 „nemlig en opak noget tyk Saft, saa maa man komme paa den 

 „Idee, at de have een og samme Natur, kort ere identiske." 

 Paa andre Steder er Forfatteren imidlertid ikke saa villig til at 

 indrömme denne Identitet. 



Andre Botanikere udtale sig enten for Identiteten af de om- 

 talte Organer, eller de foretrække alene at omtale deres Til- 

 stedeværelse og Form uden at indlade sig paa at bestemme deres 

 Betydning**). 



Endnu staaer tilbage at omtale Mælkekarrene, som ogsaa 

 siges at forekomme i Aroidestænglernes Karbundter. I Selskab 

 med vasa propria forekomme saftforende Celler, der ligne hine, 

 men ere forskjellige derved, at de oftest mangle horizontale 

 Tvervægge, de verticale Vægge træde mere bestemt og tydelig frem, 

 de have en mörkere undertiden kornet Saft. De forekomme 

 hos Dieffenbachia Seguina, Calla palustris, Philodendron sp. Heraf 



•) Unger, Bau des Dicotyledonen Stammes, S. 30. 

 R *) Saaledes hos franske Botanikere: tissu mince et transparente. 



