34 



skjcl i h'arbundtemes Sammensætning imellem de tvende ovennævnte 

 Stæn gel former ? 



Det er dette Spürgsmaal, som vi skulle söge at besvare for 

 Aroideernes Vedkommende. Vi have netop valgt Aroideerne, 

 fordi der i denne Familie findes saavel Rhizomer som træag- 

 tige Stængler. De sidste ere fordetmeste slyngende Stæng- 

 ler*), de forste ere enten egentlige Rhizomer**) (Colocasia odora 

 Brongniart), hvor den unge af Endeknoppen sig udviklende Deel 

 næres af den blivende Moderstængel, eller Knolde***) (Arum ma- 

 culatum Linné, Colocasia Anliqvorum Schoti), hvor den knolde- 

 formige Moderstængel döer, naar den unge knoldeformige Stæn- 

 geideel udvikler sig. 



Uagtet Forskjellen mellem de tvende Hovedformer af Aroide- 

 stængler nærmest maa soges i Karbundterne, ville vi dog for 

 Fuldstændigheds Skyld forst i Korthed omtale Cellevævet. 



Ccllevæyet 



er hos de fleste Aroideer ikke skarpt sondret i Barkparenehymet 

 og Marvparenchymet; thi disse Partier gaae over i hinanden; 

 Cellerne ere af forskjellig Form uden dog i denne Henseende at 

 frembyde noget mærkeligt. 



Af större Interesse end Cellernes Form er deres Indhold. 



I Barkparenchymcellerne forekomme hos de Arter, som have 

 grönne Stængler, Bladgröniskorn, derimod ere Marvparenchymcel^ 

 lerne hos alle Aroidestængler fyldte med Meelkorn. Disse ere af 

 forskjellig Form og Störreise, men saa store og elegante Former, 

 som findes i Kartoffelknolden, forekomme ikke hos Aroideernt'. 

 De störste Former har jeg iagttaget hos Philodendron sp., hvor 

 de i Diameter have en Störreise af 0,02 m <", næsten af samme 



*) Endlicher genera pi flagellis tenacissiinis, caulis scandenu. 

 '*) „ » » rhisomatc caulescente. 



,: ) „ n ., rbizomate tuberoso. 



