64 



ling skyder sig. Ved Dannelsen af nye Overhudslag under de 

 ældre suger Hvalen ligesom at bortstöde sine Gjæslcr, der vist- 

 nok, naar de ere i större Mængde, falde den til Besvær under 

 Svumningen. Jeg har Finnestykker, hvorpaa hele Overhudsskor- 

 per med disse Cirripeder ere ifærd med at liisne sig og falde af, 

 eller hvorpaa der findes större Pletter, der endnu bære mange 

 Ar efter de afîaldne scxfligedc Skaller. 



Sammenligningen af Munddelene og Lemmerne hos den nye 

 Form med de tilsvarende Dele hos Diadema, Coronula og Tubicinella 

 give vel Afvigelser, som bor tages med i en fuldstændig Karakteri- 

 stik af disse Slægter, men hvorvidt Afvigelserne have Betydning, 

 som Slægtskarakterer eller maaskee blot som Arlsmærker, vil dog 

 ikke ret kunne bedummes ^ saalænge kun een Art er bekjendt 

 indenfor hver Slægt. Indtil en sammenlignende Beskrivelse af 

 disse Dele kan gives, indskrænker jeg mig derfor til at betegne 

 Slægten med de Forhold, der allerede erc brugte som Slægtsmær- 

 ker for de nærmere staacnde: 



Xenohalanus n. g. animal e familia Cirripedium coronulæ- 

 forraium ; 



aduUum: valdc elongatum, subcylindricum, subpctiolatum s. 

 antice angustatum, pallio membranaceo vestitum, poslico margine 

 pallii retroflexo, ad basin testa minima cinctum ; 



juvenile: testa pro parte majore circumdatum staturam Dia- 

 dematis simulans, at sine valvulis opereularil)us. 



Testa minima, depressissima, sexvalvis, sexloba et quasi stel- 

 lata , exlus rugis crenulatis transversis, ut in Coronula, Diade- 

 matc et Tubicinella j operculum nullum. 



In pinnis Delphiiii færoensis Globicipitis autt. more affinium 

 gregatim vivit (^inprimis in pinnis juniorum), sed raro ad Fæ- 

 roas visum. 



Dyret er fremstillet i forrige Aargangs Tab. III. fig. 11—15. 



Til Dyrets Historie og Udbredning tilföier jeg endnu, at det 

 i Juni 1850 nedsendtes fra Færoe, og strax erkjendtes for en ny 

 Form og under det ovenstaaende Navn opstilledes i Museet, men 

 forst publiceredes ved Naturforskerniödet i Stokholm 18Ö1. Ved 

 dette meddelte Prof. Estnarck fra Christiania, at han havde seet 

 en lignende Form i British Museum, for hvilken jeg senere er- 

 farede at den berömle Reisende Uancin^ hvem jeg just havde 

 sendt nogle Excmplarcr af min Art, havde foreslaaet Slægtnavnel 

 Siphonicella. Hos Prof. Eschriclit har jeg sect to Exemplarer tagne 

 i Nærheden af Madera, og den utrættelige Capt. Hygom har i 

 dette Foraar hjembragt et Par Exemplarer, tagne nær Azorerne. 

 1 visse Strög af Havet er Dyret saaledes maaskee ikke sjeldent, 

 og den af Prof. Eschricht yttrede Formodning, at de paa Kaske- 

 lotter sete „OtioM "former maaskee höre til denne Slægt, ikke 

 usandsynlig. 



Trykt i Bianco Lu nos Bootiykkeii. 



