m 



Uligheden med Otion stærkt frem. Den viste sig ikke blot deri, 

 at de manglede de örelignendc Huddigc, til hvilke Benævnelsen Otion 

 har særligt Hensyn, og i disses Sted havde den bageste Del af 

 Hudkappon omböiet imod Rygfladen, som en Slags Krave eller 

 Omslag, men var især udtrykt i de store foldede og krusede Gjælle- 

 blade. Derved nemlig vise Dyrene, at de ikke kunne staae i Gruppe 

 med Otion, blandt de stilkede Cirripedcr, men maae henfores til 

 de balanagtige Cirripcder eller Rurene, til hvilke de end mere 

 knyttes ved en lille Skalkeglc omkring Roden af den ovennævnte 

 mere stilkformede Del. Indenfor Balangruppen slutte de sig 

 alter nærmest til Coronulafamiliens Former saavel i Bygningen af 

 alle deres Dele, som i den lille Skals Form og Udvikling. Hos 

 denne Familie: „Coronulidæ" Gray. er Skalkeglens Laag, som 

 bekjendt, langt mindre udviklet end hos de egentlige Balaner, 

 saa at Laagets Skaller ikke stödc til hinanden med deres Rande, 

 men ere ligesom indleirede i den tykke læderagtige Kappehud; 

 dernæst træder Dyrets egentlige Krop med Laagskallernes Af- 

 tagelse i Stürrelse mere og mere frem af Skalkeglcn, i hvilken 

 ellers Balandyrels Krop ialmindelighed ligger nedsænket. Disse 

 Forhold finde i holest Grad Sted hos den nordiske Diadema, 

 hos hvilken der tillige kun gives to Laagskaller istedetfor fire, 

 og det endda meget sniaa. I den her antydede Retning gaae 

 nu vore nye Cirripeder videre dels derved, at der aldeles ingen 

 Laagskaller erc udviklede hos dem, dels derved, at de paa en vis 

 Maade stilkede Dyr rage saa stærkt frem af Skalkeglen, at man 

 endog ved föiste Betragtning let overseer deres Forsyning med 

 en saadan. — Skallen selv er yderst lille, neppe 1,5'"'" höi, 3 — ô"""" 

 i Gjennemsnit, nedsænket i Grindehvalens Hud og kun med den 

 överste Rand ragende saameget over denne, at den sees som 

 en lille hvid Ring omkring den ovennævnte stilkformede Del af 

 Dyret. I Omrids er den sexGiget; den er sammensat af sex 

 Skalstykker og minder i sin Bygning om Coronula og Diadema, 

 men Væggenes Celler ere meget mindre. 



I en mindre udvoxen Tilstand ligne vore nye Cirripeder endnu 

 mere Diadema, idet en langt större Del af de unge Dyrs Krop da op- 

 tages af Skalkeglen ; og naar de kun ere et Par Linier höie, er For- 

 holdet af Dyret til Skallen aldeles som hos Diadema, og desuden 

 det hele Udseende saa ligt Diademas, at der kun mangler to sraaa 

 Laagskaller. for at kunne henföre de meget unge Dyr til denne 

 Slægt. De yngre Dyr sidde ofte imellem de ældre, og en saa- 

 dan Klynge af forskjellig Alder viser da paa eengang dette Dyrs 

 mærkelige Formovergange. 



Iblandt de af Hr. Muller sendte Finnestykker var der flere, 

 som frembud Ungerne i en endnu tidligere Tilstand, saa at ikke 

 engang Skalkeglen var udviklet paa dem; paa saadanne Stykker 

 seer man tydelig, at den spæde Yngel trykker sig udvendig fra 

 ned i Huden og derpaa udbreder sig tilsiden under denne, 

 opad hvilken den atter ved sin Væxt og ved Skallernes Udvik- 



